79 



Tubercule palmate cu 2 — 4 diviziuni lungi filiforme. Tul- 

 pina goală în lăuntru (fistuloasă), adesea de 10 — 25 cm. de 

 înaltă, uneori şi mai înaltă, de regulă cu 4 foi şi este înso- 

 ţită la bază mai adesea de 2 foi reduse la vagină fără clo- 

 rofil, scuamiforme, la vârf puţin recurbate şi lax dispuse. 

 Foile, mai adesea 4, sunt palate (maciilalej, mai rar nepătate. 

 Petele caracteristice de un verde închis-purpuriu sunt de 

 mărimi diferite, adesea transversal elongate, dense şi uneori 

 confluente. Două din foile inferioare sunt lanceolale sau oval- 

 eliptice, cea din urmă inferioară este însă la bază mai îngustată 

 şi mai sus de mijloc, mai spre vârf prezintă cea mai mare lă- 

 ţime, extremitatea sa este insă adesea rotunzitâ sau emarginată 

 şi cu un vârf abia observat, de altfel este mai mult sau mai 

 puţin acuminată, patentă şi mai adesea uşor recurbată. A 

 doua foaie de jos, prin conformaţia sa, face trecerea între 

 foaia cea inferioară şi între celelalte foi, asemănându-se mai 

 cu samă cu cea dintâi. Celelalte foi sunt mai erecte şi 

 se îngustează mult spre vârf, aşa că cele superioare 

 sunt linear-lanceolate şi lung-acuminate. Inflorescenţa laxă 

 «au mai densifloră este un spic oblong-oval sau chiar cilin- 

 dric şi rotunzii la vârf cu florile destul de mari, mai deschis- 

 purpurii până închis-purpuriu colorate. Bracteele linear- 

 lanceolate, acuminate, multinerviate (cu 3 — 5nervure) şi re- 

 ticulat-venoase, egal de lungi sau de obiceiu mai lungi decât 

 florile sunt purpuriu- sau închis-verzui colorate (uneori şi 

 cu pete închise), rar de tot verzi şi foliacee, pe margine cu 

 mici dinţişori, cari se disting uşor cu lupa. Amândouă folio- 

 lele laterale externe ale perigonului sunt acuminate, erecte 

 şi mai mult sau mai puţin patente ; cele laterale interne mai 

 adesea elongat-lanceolate, acuminate sau puţin obtusiuscule, 

 conivente, adesea atingându-se prin vârfurile lor. Lahelul de 

 obiceiu nedivizat, la bază cuneiform, iar deasupra bazei este 

 partea cea mai lată, care adesea proeminează într'un vârf 

 scurt, şi care îi dă o înfăţişare aproape rotunzit-ovală sau 

 cordiformă; mai rar labelul este uşor trilobat, adesea mai 

 lat decât lung, şi la margine mai adesea uşor crenat, uneori 

 cu nervure şi ramificaţiuni mai mult sau mai puţin proemi- 

 nente mai închis colorate, rareori şi cu desemn uri mai în- 

 chis colorate, formate din linii, puncte sau pete ; lobul me- 



