d4 



SiMONKAi, Enum. FI. Transs. 502. Halâcsy, Conspect. FI. graec. 

 III. 160. Satyrium hircinum L. Sp. pi. ed. 1. (1753). 944 şi ed. 

 2. (1763). 1337. Nyman, Consp. 696. Suppl. 293. Velenovsky, 

 FI. Bulg. 530 şi Supplementum I. 261. Brândzâ, Prodr. fi. ro- 

 mâne 456 în Obs. şi Contribuţiuni. noue la Flora României 

 24. Orchis hircina Crantz, Stirp. Austr. (1769). 484. Krause 

 în LuTz, Sturms FI. von Deutschld. IV. 47. Coste, FI. Franc. 

 III. 396. Loroglossum hircinum Rich. Mem. Mus. Paris IV. 

 <1817). 54. Beck, FI. von Nieder-()sterreich 206. Camus, Mo- 

 nographie des Orchidees de France 25. Camus, Monographie 

 des Orchidees de l'Europe de l'Afrique septentrionale etc. 

 78. PI. 15 fig. 411—417. RouY, FI. Franc. XIII. 182. Aceras 

 hircina Lixdl. Orchid. (1830—1840). 282. Rchb. Icon. fi. germ. 

 ^t helv. XIII. pag. 5. t. 8. (CCCLX). şi t. 161. (DXIII) fig. 10. 

 ■Gren. Godr. Fi. Franc. III. 283. Boiss fi. orient. V. 56. Kraenz- 

 Li\, Orchidacearum genera et species I. 167. Muller-Krănzlin, 

 Abbild. der Orchid. 12.— Vulg. O u ă 1 e-p o p i i.— Tab. XXII. 



Tubercule nedivizate, oblonge sau mai rar globuloase cu 

 numeroase rădăcini secundare filiforme destul de groase. 

 Tulpina robustă, foliată, spre vârf puţin anguloasă, este de 

 un verde deschis şi adesea la vârf bate în violet. Foile, in- 

 vaginante la bază, sunt ovale sau oblonge, ascuţite sau ob- 

 tusiuscule, reticulate, cărnoase Ia început albastru-verzui 

 (glaucescente), în timpul înfloririi de regulă veştede şi gălbui, 

 cele superioare sunt sesile şi lanceolate. Inflorescenţa adesea 

 foarte elongată este laxă sau densă şi multifloră. Bracteele 

 linear-lanceolate, acuminate, alburii sau deschis-verzi şi Ia 

 vârf alburii, uneori spre vârf şi spălăcit violete, mai lungi decât 

 ovarul, cam de lungimea florilor sau mai scurte decât florile. 

 Ovarul cilindric, răsucit este deschis-verde. Florile mari, scurt 

 pedunculate, răspândesc un miros tare şi neplăcut, caracte- 

 ristic de ţap. Foliolele perigonului sunt conivente cam în formă 

 de cască, cele 3 externe oblonge puţin ascuţite (acutiuscule), 

 evident nerviate, concave, alburii sau palid-verzi, la vârf mai 

 -adesea de o coloare violet-murdară, la interior verzi, striate şi 

 ornamentate cu linii purpuriu-roşii şterse şi punctate ; cele 2 

 laterale interne sunt înguste, lineare şi puţin mai scurte decât 

 <cele externe. Labelul foarte elongat, mai adesea tripartit (tri- 



