102 



von Mittel-Europa II. 361. T. 74. fig. 1 şi T. 68 fig. 11. Rouy, 

 FI Franc. XIII. 105. Chamorchis alpina Rich. apud Neilr. FI. 

 von Nieder-Oesterreich 197. Chamorchis alpina L. sub Ophryde 

 apud SiMONKAi, Enum. Fi. Transs, 504. Kanitz, Plantas Ro- 

 maniae hucusque cognitas 119. No. 1620. In a. Bucieciu vall, 

 .Jalomnita pratis saxosis Fr. 80 şi pag. 246. No. 1790. Ophrys 

 alpina L. Sp. pi. ed. 1. (1753). 948 şi ed. 2. (1763). 1342. Or- 

 chis alpina Schrank. (1789). Krause în Lutz, Sturms Fi. von 

 Deutschld. IV. 51. Orchis graminea Crantz. (1769). Epipactis 

 a/pzVza ScHMiDT. (1791). Arachniles alpina Schmidt. (1794). Sa- 

 Lijriiim alpinum Pers. (1807). Chanmerepes alpina Spreng. (1826). 

 apud Ledeb. fi. ross. IV. 74. Herminiiim alpinnm Lindl. BoL 

 Reg. XVIII. (1832). 1499. Rchb. Icon. 11. germ. et helv. XIII. 

 pag. 107. t. 64. (CCCCXVI). Kraenzlin, Orchidacearum genera 

 et species I. 532. Coste, FI. Franc. III. 405. Grecescu, Cons- 

 pect. FI. României 547. şi Suplement 156. — Tab. XXTV. 



Tubercule nedivizate, aproape globuloase (subglobuloase) 

 sau oblonge, puţin comprimate, cu rădăcini secundare fili- 

 forme, în timpul întloririi este desvoltat şi tuberculul tânăr. 

 Tulpina de 5 — 12 cm. de înaltă, anguloasă, striată, de un 

 verde deschis, iar în partea inferioară alburie, la bază lax 

 invălită de foi reduse la vagină ascuţite. Foile cam de lun- 

 gimea tulpinei, adesea trecând şi peste inflorescenţă, sunt 

 ingust-lineare, ascuţite, canaliculate, în partea inferioară puţin 

 carenate, gramini forme, verzi; cele inferioare invaginante la 

 bază, cele superioare sesile, toate mai mult sau mai puţin 

 apropiate de baza tulpinei, cea dintâi superioară puţin apro- 

 piată de inflorescenţă. Inflorescenţa este un spic scurt, oval, 

 de regulă pauciflor, mai adesea cu 5 — 10 flori mici, galben- 

 verzui, plecate în jos, lax sau mai dens dispuse. Bracteele 

 linear-Iancelate, acuminate, verzi, uninerviate, cele inferioare 

 totdeauna mai lungi decât florile. Ovarul sesil, aproape fusi- 

 form, cam trigonal (subtrigonal), răsucit, verde sau cam ro- 

 şietic. Foliolele perigonului simt libere şi casciform-conivente ; 

 cele externe cam egal de lungi sunt oblonge, multinerviate 

 cu nervura mediană foarte proeminentă, verzi, verzi-gălbui, 

 spălăcit sau complet brun-violet colorate, cele laterale ob- 

 tuse sau acutiuscule, cea mediană ceva mai lată este obtusă. 



