128 



Hallier, fi. von Deutschld. IV. 140. t. 348. Fiek, FI. von 

 Schlesien 433. Beck, FI. von Nieder-Osterreich 209. Sagorski 

 u. ScHNEiDER, FI. d. Ccntralkarpathen II. 474. Correvon, Le& 

 Orchidees rustiques 90. Max Schulze, Die Orchidaceen Deutsch- 

 lands. 46. Kraenzlin, Orhidacearum genera et species I. 554. 

 Muller-Krănzlin, Abbild. der Orchid. 35. Ascherson u. Graeb- 

 ner, Syn. d. mitteleurop. FI. III. 821. Hegi, Illustr. FI. von 

 Mittel-Europa II. 368. T. 74, fig. 4. Garkce, 111. FI. von Deutsch- 

 land 214. Nyman, Consp. 695. Suppl. 292. Pfitzer, Orchi- 

 daceae în Engler-Prantl, Die nat. Pflanzenfamilien II. Teii. 6. 

 Abt. 92. Procopianu-Procopovici, Beitrag zur Kenntniss der Or- 

 chidaceen der Bukowina (193). 9. Velenovsky, FI. Bulg. 529^ 

 şi Supplementum I. 260. Kanitz. Plantas Romaniae hucus- 

 que cognitas 118. ad No. 1615. In pratis Mold. sup. G. 

 HJ. şi pag. 246 ad. No. 1785. Brândză, Prodr. fi. române 

 456 şi Contribuţiiini noue la Flora României 24. Grecescu,. 

 Conspect. FI. României 546 şi Suplement 156. Gymnădenia 

 albida L. sub Salijrio apud Simonkai, Enum. FI. Transs. 

 502. Panţu, Contribuţiune la Flora Bucegilor 6. Satyrium 

 albidum L, Sp. pi. ed.' 1. (1753). 944 şi ed. 2. (1763). 1338. 

 Orchis alpina Crantz. Stirp. Austr. (1769). 486. Orchis al- 

 bida Scop.. FI. Carn. ed 2. II. (1772). 201. Gren. Godr. FI. 

 Franc. III. 299. Coste, FI. Franc III. 397. Orchis parviflora 

 Lamk.. Encycl. IV. (1797). 599. Habenaria albida Sw. (1814). 

 Plalanthera albida Lindl. (1829). Peristylus albidus Lixdl. 

 (1830—1840). Ledeb. fi. ross. IV. 73. Coeloglossum albidum 

 Hartm. (1838). Camus, Monographie des Orchidees de France 

 79. Bicchia albida Parl.. FI. It. III. (1858). 397. Camus, Mo- 

 nographie des Orchidees de l'Europe, de I'Afrique septentri- 

 onale, etc. 313. RouY, FI. Franc. XIII. 103. Gijmnadenia lucida 

 ScHUR. (1858). Habenaria densiflora Schur. Enum. pi. Transs. 

 645. Orchis ecalcarata Vayr et Costa. (1880).— Tab. XXX. 



Tubercule profund palmaliparlile (până la bază divizate) 

 cu diviziunile cilindrice subţiri, foarte pe nesimţite îngustate ,- 

 rădăcinile secundare sunt lungi, groase şi cărnoase, alburii, 

 prevăzute cu papile foarte fine. Tulpina de 10 — 30 cm. de 

 înaltă, este rigidă, erectă, cilindrică, de un verde deschis, 

 prevăzută la bază cu 2 — 3 foi reduse la vagine (vaginiforme),. 



