133 



secundare scurte şi cilindrice. Tulpina de 20—45 cm. de înaltă 

 €ste rigidă erectă, sau puţin tlexuoasă, fistuloasă (goală în 

 lăuntru), mai mult sau mai puţin anguloasă. glabră, de o 

 coloare verde-găli3ue, prevăzută la bază cu 2 — 3 foi reduse la 

 vagine ( vaginiforme) brune, îngust-lanceolate şi acuminate. 

 Foile glabre, de un verde deschis, lucitoare : cele bazilare 

 de regulă câte două, — mai rar se mai observă şi o a treia 

 foaie mai mică, ceva mai sus aşezată (var. irifoliata Thielexs) 

 sau chiar şi o a patra foaie (var. quadrifolia Peterm.) — foarte 

 apropiate, mari, oval-oblonge sau oblong-obovale, obtuse 

 sau acutiuscule, pe margini adesea undulate, mai adesea 

 îngustate intr'un peţiol aripat, cu numeroase nervure longi- 

 tudinale, unite între ele printr'o reţea de vine mici. Mai sus 

 pe tulpină se mai află încă 1 — 3 foi mult mai mici, lanceo- 

 late, ascuţite, bracteiforme, cu marginile puţin decurente. 

 Inflorescenţa este un spic aproape cilindric, cu florile destul 

 de mari, mai adesea lax dispuse, sau mai mult sau mai 

 puţin apropiate, sunt alburii şi răspândesc un foarte plăcut 

 miros, mai cu samă seara şi noaptea şi cu deosebire pe 

 vreme închisă (nouroasă), acest miros samănă cu mirosul 

 florilor de Convallaria maialis (Lăcrămioare, Mărgă- 

 ritare 1). Bracteele lanceolate până oval-lanceolate, obtu- 

 siuscule. scurt-decurente, cu 5 nervure până multinerviate, 

 cu nervura mediană mult mai proeminentă, de o coloare 

 verde-gălbuie, de lungimea ovarului sau ceva mai scurte, 

 adesea şi mai lungi decât ovarul. Ovarul este sesil, linear, 

 răsucit şi (adesea aproape în formă de S) curbat. Foliolele 

 perigomilui sunt libere şi cam egal de lungi ; cele externe 

 albe, cele laterale oblonge sau aproape lanceolate, obtusius- 

 cule până obtuse, patente, cea mediană puţin mai scurtă şi 

 mai lată, dela baza cordiformă ovală, obtusă, apropiată de 

 ginostemiu. Foliolele laterale interne ale perigonului sunt 

 albe, albe-gălbui sau albe-verzui, ceva mai scurte şi mai în- 

 guste decât cele externe, aproape de două ori mai lungi de- 

 cât ginostemiul, lanceolate. aproape falciform curbate, şi mai 

 adesea lax conivente împreună cu cea mediană externă. La- 

 belul linguiform, îngust-linear până linear-oblong, spre vârf 

 îngustat, îndreptat in jos, întreg, până P/, ori mai lung de- 

 cât foliolele externe al perigonului, la bază alb, la vârf mai 



