156 



«este prevăzută cu foi reduse la vagine (vaginiforme) destul 

 <ie scurte, deschis brunii, dintre cari cea dintâi superioară are 

 şi o mică lamina. Foile oblong-lanceolate până lat-ovale, ascu- 

 ţite sau obtusiuscule, la bază cu vagina scurtă, strâns alipită, 

 mai mult sau mai puţin patente, mai lungi decât porţiunea 

 de tulpină dintre foi (interfoliile), sunt puţin aspre pe partea 

 inferioară sau şi pe partea superioară pe nervure şi la mar- 

 gini din cauza papilelor, totuş mult mai puţin decât la E. 

 rubiginosa, şi mai puţin rigide, sunt verzi, adesea mai mult 

 sau mai puţin amplexicaule, numai cele superioare sunt mai 

 adesea sesile şi bracteiforme. Inflorescenţa de regulă elongată, 

 este mai adesea cu numeroase flori, aproape unilateral dispuse. 

 Florile de mărime mijlocie, înainte de înflorire sunt plecate 

 în jos, au un miros care (după M, Schulze) aminteşte miro- 

 sul de Valeriană. Bracteele lat-lineare sau lanceolate, acu- 

 minate, multinerviate, patente sau îndreptate în jos, sunt 

 verzi, papiloase ca şi foile; cele inferioare adesea mult mai 

 lungi (adesea de 3 ori mai lungi) decât florile şi sunt adesea 

 foliacee, cele superioare de lungimea florilor sau ceva mai 

 lungi decât florile — câteodată la baza sau la mijlocul inflo- 

 rescenţei sunt unele bractee fără flori — ([5 interrupta Beck.). 

 Ovarul nerăsucit, mai adesea elongat, cu 6 coaste, îngustat 

 pe nesimţite intr'un peduncul răsucit şi împreună cu acesta 

 pubescent-scurt-păros sau complet glabru. Foliolele perigo- 

 nului la început campanulate, la urmă foarte patente sunt 

 ovale sau lanceolate ; cele externe mai adesea acuminate şi 

 la vârf recurbate, verzui în afară, rozee sau de un verde vio- 

 laceu în lăuntru sunt mai totdeauna complet glabre, sau mai 

 rar la exterior pe partea dorsală numai cu câţiva peri (slab 

 păroase), cu 3 — 5 nervure, cele laterale verzui, la exterior 

 numai în parte translucide şi nervura mediană careniform 

 proeminentă. Foliolele laterale interne ale perigonului, adesea 

 mai scurte şi de obiceiu puţin mai late decât cele externe, 

 sunt ascuţite, carenate, spălăcit rozee şi mai adesea cu 5 — 7 

 nervure. Labelul biarticulat, aşezat sub un unghiu foarte 

 obtus faţă cu ovarul, este mai scurt decât celelalte foliole 

 ale perigonului ; articolul posterior al tabelului (hypochilulj 

 întins înainte este concav, pe toată suprafaţa nectarifer şi brun 

 închis la interior, prevăzut dinainte cu un orificiu ingust, 



