160 



nutantă (plecată în jos), mai adesea cu puţine flori (6—i2^ 

 uneori numai unifloră) lax dispuse. Florile mici, adesea ceva 

 mai mari decât la E. rubiginosa, sunt verzi-roşietice şi răs- 

 pândesc un slab dar plăcut miros de Garoafe. Bracteele 

 îngust-lanceolate, acuminate, cenuşiu-verzi, mai adesea bătând 

 în roşietic, sunt trinerviate sau cele din urmă inferioare multi- 

 nerviate ; cele superioare mai scurte decât ovarul, cele infe- 

 rioare egale, sau mai lungi decât ovarul, rar mai lungi decât 

 llorile. Ovarul spre bază puţin îngustat, aproape turbinat, 

 obtus, triangular (subtrigonal), cenuşiu-verde bătând în violet- 

 roşu, mai adesea este pubescent, cu peri moi cenuşii, destul 

 de îndesuiţi şi nerăsucit; pedunculul sau scurt, sau şi mai 

 lung, cu aceeaş perozitate ca şi ovarul este însă răsucit. Fo- 

 liolele perigonului campanulat întinse înainte sunt ovale sau 

 oval-lanceolate, mai adesea ascuţite sau acuminate, uniner- 

 viate sau neevident trinerviate, adesea fm crenate, imediat 

 după ce s'a trecut floarea devin conivent-închise, uscându-se 

 în această stare ; cele externe sunt lax puberulente pe partS?F»r 

 dorsală, palid-verzi, bătând în roşu-violet, pe din lăuntru 

 verzui sau galben-roşietice, ambele laterale sunt abia ceva 

 mai lungi decât cea mediană ; cele laterale interne sunt egal 

 de lungi sau puţin mai scurte decât cele externe, pe ambele 

 feţe verzui sau albe-verzui. Labelul, abia mai scurt decât 

 celelalte foliole ale perigonului, este biarticulat ; articolul pos- 

 terior fhypochilulj oblong, aşezat sub un unghiu drept faţă 

 ■ cu ovarul, este sacciform-adâncit, spre partea posterioară 

 comprimat, cu un orificiu destul de larg, marginile supe- 

 rioare rotunzite sunt apropiate de ginostemiu, este nectarifer, 

 la interior este rozeu ; articolul anterior al lahelului (epi- 

 chilulj este rotund-oval sau cordiform, obtusiuscul sau as- 

 cuţit, puţin curbat în jos şi la vârf recurbat, pe margini 

 crenat-crispat (încreţit), spre bază cu 2 gibozitâli evidente, 

 adânc lobate, cu îndoituri încreţite, adesea unite printr'o proe- 

 minenţă longitudinală, este alb adesea bătând în roşu, spre 

 mijloc palid-verzuiu. Ginostemiul, foarte puţin îngustat la bază,, 

 este alburiu. Antera triangulară este albă-gălbue, cu vârful 

 său mai adesea puţin proeminent deasupra staminodiilor. Po^ 

 liniile sunt deschis-aalbene. Retinaculul şi fovea stigmatică 



