186 



411. Hegi, Illustr. FI. von Mittel-Europa II. 387. T. 76, fig. 3^ 

 şi T. 68. fig. 25. Camus, Monographie des Orcliidees de T Eu- 

 rope, de l'Afrique septentrionale, etc. 404. PI. 29. fig. 1014 — 

 1018. Garcke, iii. fi. von Deutschld. 208. Rouy, Fi. Franc. 

 XIII 21,"). Nyman, Consp. 688. Suppl. 290. Procopianu-Proco-. 

 povici, Beitrag zur Kenntniss der Orchidaceen der Bukowina 

 (195). 11. RicHTER, Pi. Eur. I. 285. Kamtz, Plantas Romaniae 

 hucusque cognitas 119. ad. No. 1628. Epipaclis cordata CS. 

 XLVI. 299 şi pag. 246. ad. No. 1798. Brâxdză Prodr. ti. ro- 

 mâne 459. Lislera cordata L. sub Ophryde apud Boiss. fi. 

 orient. V. 92. Simoxkai, Enum. FI. Transs. 506. Ophrys cor- 

 data L. Sp. pi. ed. 1. (1753). 946 şi ed. 2. (1763). 1340. Epi- 

 pactis cordata All. F\. Pedcm. II. (1785). 152. Cymbidium 

 cordatum Loxd. (1806). Helleborine cordata Schmidt. (1794). 

 Neottia cordata Rich. Meni. Mus. Paris. IV. (1817). 59. Rchb. 

 Icon. ti. germ. el. helv. XIII. pag. 149. Krause în Lutz, Sturms 

 FI. von Deutschld. IV. 20. — Tab. XLV. 



Plantă care se deosebeşte de specia precedentă prin toate 

 părţile ei mai mici şi mai delicate şi prin foile ei triangulare 

 aproape cordiforme. Bizomul subţire, delicat, repent, cu pu- 

 ţine rădăcini secundare, alburii, lungi, tiliforme şi scurt pă- 

 roase. Tulpina de 6 — 25 cm. de înaltă, rar mai înaltă, este 

 subţire şi foarte delicată, erectă, spre partea superioară an- 

 guloasă, subquadrangulară, striată, aproape glabră .sau slab 

 păroasă, numai cu câţiva peri singuratici, de un verde des- 

 chis, adesea ])uţin roşietic nuanţată. Partea de sub foi a tul- 

 pinei este puţin îngroşată, din cauză că nervurele şi margi- 

 nile foilor sunt decurente, iar Ia bază tulpina este prevăzută 

 cu 1 sau 2 foi reduse la vagine (vaginiforme) lanceolate, 

 scuamiforme, brun-deschise şi strâns alipite. Foi, de regulă 

 două, aşezate mai adesea Ia mijlocul sau sub mijlocul tul- 

 pinei, foarie apropiate şi apronpe ojnise, sunt triangulare, la 

 baza aproape cordiformâ cuneat îngustate (cordiform-deltoi- 

 dee), obtuse, mai totdeauna scurt-mucronulate, pe margine 

 adesea undulate, multinerviat-reticulate, cu nervura mediană 

 mai proeminentă, de un frumos verde şi lucitoare pe partea 

 superioară, de un verde-albăstriu pe partea inferioară. Uneori 

 in mod excepţional se observă şi o a treia foaie, aşezată mai 



