190 



"22. si Fig. 447 a — e. Camus, Monograpliie des Orchidees de 

 TEurope, de l'Afrique septentrionale, etc. 397. PI. 29. fig. 

 I()33_1038. Garcke, 111. El. von Deutschld. 208. Rouy, FI. 

 Franc. XIII. 212. Nyman, Consp. 688. Suppl. 290. Procopianu- 

 Procopovici, Beitrag zur Kenntniss der Orchidaceen der Bu- 

 kowina (195). 11. Richter, PI. Eur. I. 286. Velenovsky, FI. 

 Bulg. 523 şi Supplementum I. 259. Brândză, Prodr. fi. române 

 459 şi Flora Dobrogei 406. Grecescu, Conspect. FI. României 

 549 şi Suplement 157. Paxţu, Contribuţiune la Flora Bucegi- 

 lor 6. ; Contrib. la FI. Bucureştilor şi a împrejurimilor I. 92 

 şi Contribuţiuni nouă la Flora Ceahlăului 44. Neollia Nidus 

 avis L. sub Ophryde apud Ledeb. fi. ross. IV. 81. Boiss. fi 

 orient. Y. 91. Simonkai, Enum. FI. Transs. 507. Pfitzer, Or- 

 chidaceae în Engler-Prantl, Die nat. Pflanzenfamilien II. Teii. 

 6 Abt. 114. fig. 114. Halăcsy, Conspect. FI. graec. III. 153. 

 Ophrijs Nidus avis L. Sp. pl. ed. 1. (1753). 945 şi ed. 2. (1763). 

 1339. Epipaclis Nidus avis Craxtz. Stirp. Austr. (1769). 475. 

 Helleborine Nidus avis şi H. succulenta Schmidt. (1794). Listera 

 Nidus avis Hook. FI. Scot. (1821). 253. Neoitidium Nidus avis 

 ScHLECHTD. (1823). Dislomaca Nidus avis Spenn. Neollia vul- 

 garis Kolbenheyer. 18(i2). Kanitz, Plantas Romaniae hucus- 

 que cognitas 119 No. 1629. Dobr. in silva pr. Ciucarova US. 

 In silvis Mold. sub G. HJ. circa Jaşi sed deest versus merid. 

 CS. XLVI. 299. şi pag. 246 No. 1799. — Vulg. Cuib uşor, 

 Cuib u-p amantului, L u m â n ă r i c ă (Oteştii-de-sus în 

 judeţul Olt), Trânji.— Tab. XLVf. 



Plantă cu foarte puţin clorofil, galben-brunie şi fără foi 

 verzi. Rizomul gros, cilindric, orizontal, cu numeroase rădă- 

 cini groase, cărnoase, scurte, strâns încâlcite unele cu altele 

 şi radial-patente, formând astfel un fascicul strâns îngrămă- 

 dit, care are aspectul unui cuib de pasăre; aceste rădăcini 

 au la extremităţile lor adesea muguri adventivi cari pot de- 

 veni adevărate rizome. Tulpina groasă, de 20—35 cm. de 

 înaltă, uneori şi mai înaltă (rar până Ia 60 cm.), prevăzută 

 cu 4 până Ia 5, mai rar 6 foi scuamiforme lanceolate, alipit 

 invaginante [reduse la vagine (vaginiforme), alipite], este glabră 

 sau în partea superioară adesea mai mult sau mai puţin 

 glanduloasă. Inflorescenţa multifloră, mai adesea elongată, 

 spre vârf densă, spre partea inferioară laxă, iar floarea cea din 



