196 



(i. milteleurop. FI. III. 895. Coste, FI. Franc III. 408. Hegi^ 

 Illii.str. FI. von Mittel-Europa II. 390. T. 75, fig. 5. şi T. 68. 

 lig. 6. Camus, Monographie des Orchidees de FEurope, de 

 l'Afrique septentrionale, etc. 393. PI. 31. fig. 1076—1082. Garcke, 

 111. FI. von Deutschld. 207. Rouy, FI. Franc. XIII. 209. Nyman, 

 Consp. 689. Supjil. 290. Pfitzer, Orchidaceae în Exgler-Prantl, 

 Die natiirlichen Pflanzenfamilien II. Teii. 6 Aht. 117. Proco- 

 piaxu-Procopovici, Beitrag zur Kenntniss der Orchidaceen der 

 Bukowina (195). 11. Richter, PI. Eur. I. 286. Fritsch, Neue 

 Beitrăge zur Flora der Balkanhalbinsel insbesonders Serlnens. 

 I. 183. Panţu, Aronicum Darcense şi Goodijera repens in Ro- 

 mânia, în «Analele Academiei române Tom. XXVII. (1904) 

 şi Contrihuţiune la Flora Bucegilor 6. Goodijera repens J^. sub 

 Saiijrio apud Boiss. fi. orient. V. 90. Slmoxkai, Enum FI. Transs. 

 507. Salijrium repens L. Sp. pi. ed. 1. (1753). 945 şi ed. 2. 

 (17()3). 1339. Epipaclis repens Crantz. Stirp. Austr. (1769). 473. 

 Serapias repens Vill. PI. Dauph. II. (1787). 53. Salyrium hir- 

 siiUim GiuB. (1792). KeoUia rf?p(?/7S Swartz, ( 1800). Ophrijs cer- 

 nua Thore. (1803). Peramiiim repens Salisb. (1812). Tussacia 

 repens Raf. (1814). Tussacia secunda Raf. (1814). Gonogona 

 repens Lixk. (1822). Tab. XLVII. 



Bizomul, aproape superficial, este repent (târitor), articu- 

 lat, puţin cărnos, ramificat, tomentos, stolonifer, emiţând slo- 

 loni cari ])oartă Ia vârful lor o rozetă de foi, din mijlocul 

 cărora creşte în anul următor o tulpină fioriferă ; în tim])ul 

 înlloririi s? mai observă încă foile moarte din anul trecut 

 sau numai resturile lor. Tulpina ascendentă la bază, apoi 

 erectă, este de 10 — 25 cm. de înaltă, ori şi mai înaltă, aproape 

 cilindrică, puţin ilexuoasă, în partea superioară glandulos 

 scurt-păroasă (adesea chiar şi în jumătatea inferioară glan- 

 dulos pubescentă). Foile îngrămădite la baza tulpinei, foarte 

 apropiate şi dispuse în rozetă sunt ohlonge, ovale sau eliptice, 

 puţin ascuţite, pe nesimţite sau adeseori subit contractate 

 într'un peţiol scurt şi dilatat aripat în formă de vagină. Aceste 

 foi, cari rămân şi peste iarnă şi se veştejesc abia primăvara, 

 sunt groscioare, verzi, adesea alburiu pătate, cu nervaliune 

 reticulală uneori roşietică, adecă cu numeroase nervure trans- 

 versale evidente printre cele 3—7 nervure longitudinale. Foile 



