I<j7 



•superioare de pe tulpină sunt până Ia cea dintâi superioară 

 invaginante. alipite, lineare sau chiar lanceolate. acuminate^ 

 mici şi bracteiforme. Inflorescenţa nuilli floră, densă, înoustă, 

 glandulos-scLirt păroasă, puţin răsucită. ' cii florile iinilaleral 

 dispuse /secunde/. Bracteele linear-lanceolate, acuminate cu 

 o singură nervură, sunt verzi, aproape glahre sau (mai cu 

 samă cele dintâi superioare) si)re vârf puţin glandulos-scurt 

 păroase, de lungimea ovarului sau adesea mai lungi decât 

 ovarul. Florile mici. alburii au un miros dulce. Ovarul mai 

 întâiu (la început) alungit-turbinat. mai apoi fusiform, aproape 

 sesil, trigonal (in 3 muchi) este glandulos-scurt-păros şi abia 

 răsucit. Foliolele perigonului libere; cele externe ol)long- 

 ovale. obtuse, mai rar ascuţite, la bază concave. i)uţin patente 

 sau erecte, de o coloare verzuie, pe partea dorsală foarte 

 glandulos-pubescenle. cea mediană ceva mai lungă decât cele 

 laterale acuminate : cele laterale interne sunt lanceolate. gla- 

 bre şi de aceeaş lungime cu cea mediană externă, insă mai 

 înguste decât ea, cu care sunt convergente in formă de cască. 

 Lcd^elul este nedivizal şi cam de aceeaş lungime cu foliolele 

 laterale externe ale perigonului, fără pinlen : jumătatea sa 

 posterioară are o depresiune de forma unei gibozităţi sacci- 

 fornie. care imbrăţişează pe jumătate ginostemiul : iar jumă- 

 tatea anterioară a tabelului apare ca o limbă acuminată. ca- 

 naliculată, întinsă înainte şi recurbată, (iinostemiul scurt este 

 curbat în lăuntru, cu rostelul la vârf bicuspidat. Antera li- 

 beră, persistentă, stipitată, abia apiculată, are conectivul în- 

 groşat în afară şi este aşezată pe cei 2 dinţi ai rostelului. 

 Poliniile galbene, lobulate, reunite întrun retinacul comun. 

 aproape sferic (subquadrangular). Fovea stigmatică este su- 

 l)rotundă (aproape rotundă). ±. 



Pe locurile umbroase, cam umede şi acoperite cu muşchi 

 şi cetină, pe marginea pâraielor din pădurile montane şi 

 subalpine, pe sub tufişurile de Juniperus. Creşte în grupe 

 sporadice, adesea in societate cu specii de Pirola. 



Sinaia în judeţul Prahova, prin pădure la Urlătoarea , 

 legit A. S. R. Principele Carol (Erb. Paxţu). Iulie— August. 



Area geografică : Europa medie, lipseşte în regiunea medi- 

 teraneană sempervirentă, în Croaţia şi Dalmaţia precum şi 

 în sesurile Ungariei : Peninsula Scandinavică ; Danemarca ; 



