208 



111. FI. von Deutschld. 206. Pfitzer, Orchidaceae in Exglkr- 

 Praxtl, Die nat. Pflanzenfamilien II. Teii. (j Al)t. 131. Pro- 

 copiaxu-Procopovici, Beitrag zur Kenntniss cler Orchidaceen 

 cler Bukowina (196). 12. Panţu, Contribiiţiiine la Flora Bu- 

 cegilor 7. şi Contribiiţiuni nouă la Hora Ceahlăului 44.. Co- 

 rallorrhiza innala R. Br. apud Koch, Syn. ed. 2. 803. Rchb. 

 Icon. 11. germ. et helv. XIII. pag. 159. t. 138. (XD.). Ledeb. fi. 

 ross. IV. 49. Grex. Godr. FI. Franc. III. 274. Neilr. FI. von 

 Nieder-Oesterreich 207. Hallier, FI. von Deutschld. IV. 179. 

 t. 381. Camus, Monographie des Orchidee.s de France 103. 

 Muller-Krănzlin, Abbilci. der Orchid. 1. Coste, FI. Franc. III. 

 408. Camus, Monographie des Orchidees de TEurope, de i'Afri- 

 ciue septentrionale, etc. 379. PI. 31. lig. 1098—1101. Nymax, 

 Consp. 686. Suppl. 289. Richter, PI. Eur. I. 287. SI.\Io^•KAI, 

 Enum. FI. Transs. o07. Brâxdz.\, Prodr. 11. române 460. Gre- 

 CEscu, Conspect. FI. Bomâniei 550 şi Suplement 157. Coral- 

 liorrhiza Coralliorrliiza Karsten, apud Aschersox u. Graebxer, 

 Syn. d. mitteleurop. FI. III. 902. Ophrijs Corallorhiza L. Sp. 

 pi. ed. 1. (1753). 945 şi ed. 2. (1763). 1339. Epipaclis Coral- 

 lorhiza Craxtz. Stirj). Austr. (17(59). 4(54. Corallorhiza Seollia 

 Scop. FI. Carn. ed. 2. II. (1772). 207. Rouy, FI Franc. XIII. 

 217. Hellehorine Corallorhiza Scuwidt. {17\U). Cymbidiuin (Co- 

 rallorhiza Sw. (1800). Corallorhiza nemoralis Swartz. (1814). 

 Corallorhiza HalleriRjcu. { 1817). Kaxitz, Plantas Bomaniae hu- 

 cuscjue cognitas 120 ad No. 1(530. In palud. mont. Mold. sup. 

 G. H.J. şi p;ig. 246 ad. Xo. 1800. C. verxa Nutt. ( 1823). C. intacta 

 Cham. et ScHLECHTD. (1828). C. dentata Host. (1831). Coral, 

 virescens Drej. ( 1843). --Vulg. B u r z o ş i, B u z i şo r. — Tab. L. 



Mică plantă fără tubercule, galben-verzuie, saprofită fără 

 rădăcini, cu rizomul aproape orizontal, plan întins, ])utin 

 comprimat, cărnos, alb-gălbuiu, coraliform ramificat, cu ra- 

 mificaţiile subţiri, adesea aproape distice, întocmai ca Ia 

 Epipogon aphijllus numai că scuamele nu sunt aşa delicate 

 şi caduce, ci de o consistenţă mai tare şi mai durabile ; iar 

 ramificaţiile rizomului sunt mai subţiri şi Ia vârf adesea (ca 

 şi la Epipogon) fără tulpină floriferă. Tulpina delicată mai 

 adesea de 10 — 25 cm. de înaltă, ori şi mai înaltă, rar până 

 la 30 cm. este erectă sau ascendentă, adesea striată, glabră,. 



