87 



at antage for Forældre, turde være C. tanacetifolia og C. punc- 

 tata. Men for øvrigt bærer den fuldt spiredygtigt Frø, og de 

 Frøplanter, jeg har undersøgt, men som dog ikke endnu have 

 blomstret, ligne aldeles Moderplanten i de vegetative Organer. 



Species omissae. 



Cratægus aestivalis Torr. & Gray Fl. N. Arner. p. 468, 

 Regel Revls. Cratæg. p. 24, Mespilus Walt. Carol. p. 148, 

 Anthomeles Rom. 1. c. p. 141 sic descripta: »Frutex v. arbor 

 ramosa, parce spinosa v. inermis, foliis breviter petiolatis, 

 elliptico — oblongis, obtusis, subsinuatis v. angulatis, obtuse 

 serratis, supra opacis, glabrescentibus, subtus pallidioribus, 

 ad nervos ferrugineo — pubescentibus, corymbis 3 — 5 — 

 floris, glabris, quam folia præcocioribus, sepalis brevibus, 

 triangularibus, integerrimis, fructu globoso, V2 — ^U diam. 

 eduli, 5 — pyreno.« 



(Sydlige Provinser af N. Am. Fristater (Louisiana, 

 Drummond). Lidet kjendt og her i Landet neppe dyrket, 

 hvorfor dens Haardførhed er tvivlsom og efter Beskrivelsen 

 er jeg i Tvivl om dens Plads iblandt de øvrige Arter. Den 

 omtales ikke i C. Kochs Dendrologi eller i Dippels og 

 Koehnes dendrologiske Værker. Frugterne angives at være 

 røde og spiselige. 

 C. alnifolia Sieb. & Zucc. = Sorbus alnifolia C. Koch in 



Ann. Mus. Lugd. (1863), Aria alnifolia Dcne. in Nouv. 



Arch. Mus. (1875) Micromeles alnifolia Koehne Dendr. 



p. 252 (Japan). 

 C. brachyacantha Engelm. in Coult. Bot. Gazette VII, p. 128 



(1882) Nobis incognita (Arner. bor.). 

 C. calycina Peterm. (Ørsted 1. c. p. 111) e subgen. Oxyacan- 



tha) Nobis incognita. 

 C. caucasica G. Koch Cratæg. & Mesp. p. 66 = C. monogyna 



var. sec. Regel 1. c, C. Oxyacantha var. caucasica Boiss. 



fl. or. II, 664 (styli 2 — 3). I Kochs Dendrologi omtales 



den ikke, lige saa lidt som hos Dippel eller Koehne; 



Index Kewensis anfører som Synonym C. pectinata. 



