88 



C. chiorosarca Maxim., Dippel I. c. p. 449 c. fig., G. mand 

 schurica hort., C. sangvinea var. Schroderi Regel in 

 Gartentl. 1880, p. 219. Planta mihi dubia, apud nos 

 vix culta. Fig. apud. Dipp 1. c. non nisi ramum foliiferum 

 sistit, ex quo suspicari licet, hane forsan aut C. altaicæ, 

 aut C. dsungaricæ varietatem esse. — (Mandschuriet.) 



C. Clarkei J. D. Hook. Fl. Brit. Ind. II, p. 383 »softly lomen- 

 tose, leaves oblong, pinnate or pinnatifid, base cuneate 

 or truncate, segments oblong, toothed at the broad tip, 

 fruit pubescent, globose, green, 5 — lobed when dried, 

 calyx — lobes reflexed. Stipules very large, semicircular, 

 falcate, toothed«. 



(Himalaya indtil 8000' o.H.). Efter Beskrivelsen synes 

 den at staa meget nær ved C. tanacetifolia. Dens Plads 

 i Rækken og dens Haardførhed er mig ubekjendt. 



C. depressa Presl Verh. der boehm. Ges. der Wiss. 5. VI, 

 564. — (Perus Bjerge). Taaler neppe vor Vinter. 



C. dissecta DC. Prodr. II, p. 630, Rom. 1. c. p. 121, Mespilus 

 Dum. Cours. Bot. cult. ed. 2, V, p. 456 »ramis inermibus, 

 subtomentosis, foliis sessilibus, glabris, viridibus, tri- 

 fidis, lobis lateralibus subincisis, dentatis, medio trilo- 

 bulato, lobulis dentatis«. 



(Angives fra Persien). Omtales ikke i Boissier Fl. 

 orient., og er altsaa en tvivlsom Art, som efter den 

 ufuldstændige Beskrivelse er umulig at gjenkjende. 



C. elliptica Ait. 1. c, Phænopyrum Rom. I. c. (CaroHna, Ge- 

 orgia, Florida). Navnet er forskjellig tydet*), og kan 

 efter den korte Aitonske Beskrivelse ikke gives nogen 

 bestemt Plads, hvorfor det helst bør bortfalde. 



C. eriocarpa Pomel nouv. not. fl. Atl. (Africa bor.). Mihi 

 incognita. 



*) Sec. Jackson (index Kewensis) C. elliptica Eli. esset C. æstivalis, C. 

 elliptica Solander in Ait. h. Kew. est forsan C. flava. Alii aliter 

 hoc nomen applicaverunt (cf. Pag. 75). 



