4 E. Sundvik. [XLV 



b. Den i alJcohol af 70 — 76 procent lösUfja l:roppeii rena- 

 des genom upprepad lösning i alkohol och. indunstning. Den 

 var, som nämndt, så godt som utan söt smak, reducerade 

 (svagt ?) både koppar- och vismutoxid, kunde erhållas blott 

 som en seg syrup samt mörknade ansenligt vid starkare upp- 

 hettning (till 105 °) i luften. För att erhålla den möjligast 

 vattenfri smordes ett vidt profrörs väggar invändigt med den 

 sega massan, hvarefter röret upjohettades i luftbad till 105 °, 

 under det att genom ett i den tillslutna proppen infogadt 

 glasrör koldioxid inleddes. Denna fick aflopp genom en skåra 

 i proppen. Efter afkylning i vakuum öfver svafvelsyra väg- 

 des det hela, massan löstes i vatten, hvarefter kärlet vägdes. 

 Bestämningen af dess hydrolysprodukt nedan torde visa, att 

 ämnet sålunda blef så vidt möjligt vattenfritt. 



Hvad dess egenskaper vidkommer torde det skilja sig 

 från öfriga liknande kolhydrater, främst genom sin smak- 

 löshet. 



Dess lätt framställbara osazon bestod af stjärn- och 

 kvastformigt grupperade nålar af mörkgul färg, var svårlös- 

 1ig i kallt, lättare i hett vatten, men ännu lättare i med nå- 

 got vatten försatt het alkohol. Den reducerar icke koppar- och 

 vismutoxid. En analys på kväfvehalten gaf följande resultat: 



0,5026 gr. gaf 0,0533 gr. iV^, d. v. s. ll,03Vo- ^24-^32 

 iV4 Og = 520 erfordrar 10,7 7% N'^. Ämnet var sålunda enligt 

 all sannolikhet en dihexos. — • Osazonen synes sintra tillsam- 

 mans vid 180 — 190 °, hvarför dess smältpunkt icke rätt kunde 

 bestämmas. 



I och för utrönande af ämnets natur af dihexos löstes 

 1,71 5i gr. i vatten till 50 cm^, hvarefter vridningen bestäm- 

 des i 2 dm:s rör. Denna lösning innehöll på hvarje cm^. 

 0,03431 gr. ämne och vred 5,4 °, hvaraf u^d) beräknas till 81,6°. 



En kvantitet af denna dihexos inverterades med klor- 

 vätesyra i slutet kärlpå vattenbad, hvarunder lösningen ansen- 

 ligt mörknade. Lösningen, som innehöll på hvarje cm^ 0,02 7 44 

 gr. ämne undersöktes i 2 dm:s rör, då den vred 2,3 °. Häraf 

 beräknas «(/y) till 41,9, således till densamma som för dextri- 

 nets inverteringsprodukt. Huruvida denna öfverensstämmelse 

 rä tillfällig, eller icke, lämnas därhän. Dock synes det som 



