y-.o 9] Entomol. forskningsresor aren 1895—96 samt 1898—99. 17 



nödgades vi fortsätta resan till Italien, där trafiken var fri, 

 ocli landstego i Brindisi. Under väntan på ångbåtslägenhet 

 tillbaka till Korfu företogs en exkursion i stadens närhet den 

 16 Mars. Jag tog vägen åt sydost och anlände slutligen till 

 m^amingen af en utsinad bäck, en s. k. fiumar, där jag träf- 

 fade på en mycket god insektlokal. Den herrliga vårsolen 

 hade ock redan framkallat en mängd insekter från sina vin- 

 tergömslen, hvarför jag lyckades göra en mycket rik skörd. 

 Af här insamlade arter, hvilka uppgingo till omkr. 150, för- 

 tjena nämnas: Dyschirius apicalis, Platynus atratus, Harpalus 

 pygmaeus, Acupalpus interstitialis, Haliplus guttatus, H. leopardi- 

 nus, Oxynoptiliis cuspidatus, Caelamhus p ar allelo grammus, Aga- 

 hus didymus, A. chalconotus, Philhydrus hispanicus, Ph. medi- 

 terraneus, Cymhiodyta marginella, Phytosus spinifer, Bledius 

 Graelsi, Rhyssemus Godarti, Cataphronetes Reichei, Arammich- 

 nus Ferrari, Lixus Iridis, L. mucronatus, Prasocuris vicina och 

 Epilachyia chrysomelina. 



Följande dag återvände vi till Korfu, där våren under 

 vår bortavaro gjort sitt inträde. Redan på de första exkur- 

 sionerna märktes ett lifligare insektlif, än då vi för l^/g månad 

 sedan lämnade ön. Samma lokaler, som under vintermåna- 

 derna besökts, lämnade nu icke få förr ej sedda arter t. o. m. 

 i mängd. Invid stranden af Potamos fångades flera exemplar 

 af den vackra och snabbfotade Omophrum limhatum var. corcy- 

 reum och från hafsstrandsväxter vid dess mynning kunde man 

 om aftnarna med slaghåf fånga den sällsynta Platynus vin- 

 descens, hvilken synes hafva för vana att, sedan daggen fallit, 

 i månskenet klättra upp på växter för att anställa jagt efter 

 insekter, som utgöra dess föda. På Salicornia å samma lokal 

 förekom i stor mängd den intressanta Cassideen Oxylepis de- 

 ffexicollis var. Sahlbergi Späth., hvilken till den grad imite- 

 rar sin näringsväxts blad, där den stilla håller , sig fast vid 

 de finare grenarna, att den är m3='cket svår att upptäcka och 

 stundom uppträder i en rödaktig färgvarietet på de ställen, 

 där växtens blad hafva samma röda färgton. 



På de talrikt utslagna Liliaceerna surrade redan flera 

 Honingsteklar och af Coleoptera en och annan Epicometis hir- 

 tella och Oxythyrea funesta. Af fjärilar sågos nu icke så få 



