12 Oso. V. Johansson. [XLG 



räkningen något förändrats. För att något närmare bestäm- 

 ma tidjDimkterna för extremerna skola vi följa den af Jelinek 

 först använda metoden, som stöder sig på räkning med diffe- 

 renser ^). 



Utgår man nämligen från det största positiva eller ne- 

 gativa, beräknade eller observerade värdet M^ på temperatur- 

 elongationen, så har man för elongationen för en t timmar 

 senare tid nttrycket: 



J/ = J/o + zi 1 ^ 4- ^^^^-^ J ,+ . • . 



Då ju t är < I, kan man stanna vid den^första ocli andra diffe- 

 rensen Ji ocli Jo- Skall M vara ett maximum eller mini- 

 mum liar man: 



O 



Enligt de två sista formlerna hafva extremerna samt tidpunk- 

 terna för desamma blifvit bestämda. Utom dessa hafva i 

 tabellen på följande sida äfven anförts tiderna för de båda 

 medierna. Dessa äro åter härledda genom enkel lineär inter- 

 polation mellan de på hvarandra följande temperaturelonga- 

 tioner, som hafva olika tecken. Slutligen äro tiderna för 

 solens upp- och nedgång samt daglängden angifna. 



^) Jelinek C, Ueber den täglicheu Gäng der vorzUglicIisten meteoro- 

 logischen Elemente in Prag. Denksclir. der math.-naturw.-Classe der Kaiserl. 

 Akad. der Wissenschaften. Wien 1850. 



