N:o 14] Om temperaturea i Sodankylä under sept. 1882 — aug. 1883. 25 



orterna äfvensom bl. a. stationer på Island utmärka sig 

 åter genom att största värme amplituden inträffar under 

 sommaren. 



Man har uppställt såsom allmän regel för circumpolar- 

 trakter, att den största j^eriodiska temperaturamplituden där 

 inträffar under våren ocli liar förklarat detta såsom en följd 

 däraf, att i dessa trakter natten är så kort eller fullständigt 

 saknas under sommaren ^). Denna ringa skillnad mellan dag 

 och natt betingar otvifvelaktigt en förminskning af tempera- 

 turamplituden under sommaren. Emellertid förefaller det som 

 om denna orsak ej på långt när vore tillräcklig att förskjuta 

 amplitudmaximet från sommaren till våren. Åtminstone gäl- 

 ler detta för trakter kring polarcirkeln. Ty för det första 

 ega vi, såsom redan anförts, observationer från en hel mängd 

 nordligt belägna orter, som ej visa någon afvikelse från den 

 allmänna regeln, att den dagliga amplituden har sitt maxi- 

 mum under sommaren. För att förklara maximets förskjut- 

 ning till våren å den andra gruppen af orter tyckes det vara 

 enklast, att till största delen söka denna i de rådande mol- 

 nighetsförhållandena. Det visar sig nämligen, att för de or- 

 ter, där maximet regelrätt inträffar under sommaren, molnig- 

 heten är något så när lika under vår och sommar, medan 

 å de andra orterna molnigheten har en utpräglad årlig 

 period och under våren är betj^dligt mindre än iinder som- 

 maren. 



För att något tydligare kunna se molnighetens inverkan 

 har jag i följande tabell sammanställt medeltal för vår och 

 sommar af amplitud och molnighet för nästan alla polar- 

 stationer äfvensom för orterna Wardö och Archangelsk. 



') Se t. ex. Hanu, Lehrbueh der Meteorologie, 1901 sid. 64. 



