X:o 14] Om temperaturen i Sodankylä under sept. 1882— ang-. 1883. , 27 



ten såsom den hnt\nidsakliga orsaken till att den dagliga tem- 

 peraturgåugen t. ex. å Novaja Semlja visar den största ampli- 

 tnden under våren ^). Det är i allmänliet anticyldonala vä- 

 derleksförhållanden, som medföra en stor temperaturamplitnd 

 Ty såväl vindstilla som en ringa tuktigliet ocli klar himmel 

 bidraga till amplitndens stegring. Detta har Woeikoff tyd- 

 ligt påpekat och han förklarar sålunda den stora temperatur- 

 amplituden under hösten i mellersta Ural såsom en följd 

 här af 2). 



Af allt det ofvan anförda tj-ckes med största tydlighet 

 framgå, att den hufvudsakliga orsaken till att man för fler- 

 talet subarktiska och arktiska trakter funnit den största vär- 

 meamplituden under våren, är att söka däri, att molnigheten 

 under denna årstid är betydligt mindre än under sommaren, 

 då amplitudmaximet regelrätt borde infalla. En annan or- 

 sak är den att jordtemperaturen under våren är mycket låg, 

 hvilket betingar en stark värmeutstrålning under natten. 

 Slutligen bidrager härtill helt säkert äfven den ringa skillna- 

 den mellan natt och dag under sommaren. Denna sista or- 

 sak måste dock anses vara af underordnad betydelse, ty an- 

 nars skulle bl. a. en stegring af amplituden mot hösten böra 

 blifva allmänt märkbar. 



Dessa slutsatser gälla i främsta rummet för subarktiska 

 orter d. v. s. för trakter i omgifningen af polarcirkeln, men 

 i nåo-on mån äfven för mera rent arktiska orter. 



Innan jag lemnar diskussionen af den dagliga tempera- 

 turamplituden, vill jag ännu meddela resultatet af ett försök, 

 i hvilken mån Lamonts och AVeilenmanns regler för amplitn- 

 dens beroende af daglängden och mohiigheten hafva sin till- 

 lämpning på värmegången i Sodankylä. Lamonts regel ut- 

 säger som bekant, att qvoten mellan amplituden och dag- 



') Wild, Temperaturverhiiltnisse des Eussischen Reiches sid. 93. 



2) A. I. Woeikoff, Etiides sur Famplitude diurne de la teniperature et 

 sur rinfluence, qu' eserce sur elle la position topographique. Moscou 1881. 

 sid. 115. 



