28 



Osc. V. Jobausson. 



[XLV 



längden är konstant ^). Detta liar närmelsevis visat sig vara 

 fallet för en del trakter men på långt när ej för alla. Weilen- 

 mann liar åter för några orter i Scliweiz visat att nämnda 

 qvot ännu mera närmar sig en konstant, om man multiplice- 

 rar den med molnigheten 2). 



I följande tabell äro angifna värdena på den Lamontska 



A 



qvoten „ samt densamma multijDlicerad med molnigiieten ut- 

 tryckt i % af liela Mmlalivalfvet. Utom för Sodankylä liar 

 jag äfven i och för jämförelse bildat samma qvantiteter för 

 Helsingfors. För den senare orten har jag därvid användt 

 de af Nordenskiöld beräknade värdena på temperaturamplitu- 

 den. Molnigheten (m) är åter för Helsingfors tagen ur Schoen- 

 rocks arbete öfver molnigheten i Ryssland samt stöder sig på 

 10-åriga observationer ^). 



A 



Enligt tabellen framgår att yp är något växl ande under 



A 



året både i Sodankylä och Helsingfors. Uttrycket -^ m är 



åter i någon mån mera konstant. Synnerligen konstanta äro 



A 



dessa båda qvantiteter under sommarhalfåret, då -=j m i me- 



1) Se t. ex. E. E. ScJimid, Lehrbuch der Meteorologie. Leipzig 1860, 

 sid. 202 o. s. v. 



-) Weileumann, Ueber den täglicben Gäng der Temi)eratur in Bern. 

 Schweiz. Met. Beobacht. IX 1872. 



*) A. Scboenrock, Die Bewölkimg des Eussiscben Eeiches. Menioires de 

 racademie imp. des Sciences de S:t Peterbourg. Ser. VIII, Vol. I, n:o 9. 



