N:o 17] Entomol. forskningsresor äreu 1895—96 samt 1898—99. 25 



Följande morgon anträdde jag en längre resa söderut 

 inåt Sahara följande den nyanlagda smalspåriga järnvägen 

 till Tebessa, en liten stad som ligger nära intill öknens rand. 

 I slingrande bngter ofta med vådliga stigningar ocli sänk- 

 ningar genomreste vi först ett vackert skogsrikt berglandskap^ 

 Djebel Gaddar eller Djebel Gnettar kalladt, med de frodigasto 

 ofta af ädla trädslag bildade lundar ocli de yppigaste bäck- 

 dalar. Det hade nog varit frestande att stanna här några 

 dagar för att få göra exkursioner i denna herrliga trakt, 

 livars motstycke ej sågs någonstädes i Tunisien, men då Te- 

 bessa af en fransk entomolog särskildt blifvit rekommenderad 

 såsom en god entomologisk exkursionsplats och jag därför 

 hoppades där finna någonting motsvarande trakten af Jericho, 

 var jag ifrig att komma till målet och fortsatte resan omedelbart. 



Så snart man öfverskridit bergskedjan, förändrar sig 

 trakten helt och hållet. I stället för de frodiga löfskogarna 

 låg nu framför oss vidöppna kala och torra slätter med några 

 spridda små kullar bevuxna med glest stående Aleppotallar 

 samt här och där branta kala berg med ofta nästan lodräta 

 kanter och af djupa breda klyftor delade toppar eller kam- 

 mar, som ofta visa de vidunderligaste konturer. Ett sådant 

 berg Djebel Ouensa, som uppnår en höjd af öfver 1,200 meter, 

 låg under flera mils resa framför våra blickar tills vi slutli- 

 gen passerade tätt invid dess fot. Sedermera foro vi öfver 

 floden Oued Mellégue, en af Medjerdahs största bifloder, föl- 

 jande densamma och sedan dess biarm Oued Chabro ett stycke 

 upp. Derefter foro vi länge öfver stora stepper och fram- 

 kommo utan att hafva sett landskapet undergå någon väsent- 

 lig förändring på eftermiddagen till Tebessa, där jag genast 

 började mina exkursioner. 



Länge hade jag ej vandrat här, förr än jag fann mina 

 förhoppningar helt och hållet felslagna. Tebessa ligger på 

 en högland stepp med hård ler- och stenblandad jordmån 

 och högst tarflig vegetation utom omkring bäckarna, där 

 vidsträckta åkrar äro upptagna. På långa sträckor ser man 

 nästan inga blommor och insektfaunan är ytterst fattig. Skör- 

 den från denna aftonexkursion blef därför ock så tarflig, man 

 gerna kan tänka sig. Högeligen misslynt af att hafva låtit 



