X:o 22] Komiugadömet i folkvaudriogsstaterna. 15 



mållisterna gentemot germanisterna. Eomanisterna ansågo, 

 att de germanska samliällsiiistitutionerna dogo bort och för- 

 svuniio i de flesta af de nya staterna, medan de mera utbil- 

 dade ocli därför starkare romerska statsformerna blefvo be- 

 stående. Germanisterna förnekade däremot mer eller mindre 

 de romerska institutionernas betydelse för folkvandringssta- 

 terna. De germanska folken voro, enligt deras mening, 

 «jälfva bärare af ganska utvecklade statsinstitutioner, som 

 utgjorde basen för folkvandringsstaternas styrelseinrättningar. 



Den främste bland romanisterna var under 19 seklets 

 senare decennier den franske historikern Fustel de Coulaii- 

 ges, hvars originella uppfattning af de historiska frågorna och 

 klara stil alltid skola beundras, om man också är tvungen 

 att medgifva, att han var nog mycket böjd för att fatta de 

 historiska företeelserna från en sj^stematisk och ensidig stånd- 

 punkt, som icke till fullo öfverensstämde med det reella lif, 

 hvarom det historiska materialet sedt i dess helhet bär vittne. 

 Den germanska utvecklingen var och förblef för honom till 

 ej ringa del främmande. 



Bland germanisterna intogs länge den främsta platsen 

 af den celebre tyske forskaren Georg "Waitz. De gamla ger- 

 manerna hade enligt honom ett utveckladt statsskick, i hvil- 

 ket konungadömet var den centrala institutionen. Folk- 

 vandringen försiggick under upprätthållande af den gamla 

 författningen, hvarvid staten sammanhölls genom det på föl- 

 jet stödda konungadömet. Det germanska statselemeiitet 

 var således grundläggande och förblef förhärskande i folk- 

 vandringsstaterna. 



I den omfattning, i hvilken stridsfrågan uppställdes af 

 Fustel de Coulanges och Waitz finnes hon knappast numera. 

 Under den fortgående ofta rätt skarpa diskussionen ha ensi- 

 digheterna å båda sidor afslipats och genom djupgående spe- 

 cialundersökningar har alltmer kommit i dagen, att livad som 

 var rådande i ett land icke hade sin fulla motsvarighet i ett 

 annat, hvarför en exklusiv romanistisk ståndjDunkt är lika 

 oberättigad som en exklusiv germanistisk. 



Men ännu återstår mj^cket oklart och outredt i s^-nnerhet 

 i fråga om den viktigaste statsinstitutionen: konungadömet. 



