X:o 22] Kouimgadöinet i tolkvandringsstaterna. 21 



i)m att göra liouom till Odovakars efterträdare, om lian be- 

 segrade denne. Att sålunda Teoderik företog sin eröfring 

 med kejserlig fullmakt och såsom kejsarens tjänare förlänade 

 sin prägel åt hela hans statsgrundning. Han betraktade sig 

 gentemot sina nya undersåtar städse såsom kejserlig ståthål- 

 lare och såsom sin öfverherre erkände han kejsaren i Kon- 

 stantinopel. Han var romersk patricius och „magister mili- 

 tum praesentalis", hvilken sitsnämnda titel betecknade det 

 högsta romerska generalämbetet. 



Bunden härigenom hvarken kunde eller ville Teoderik 

 skapa något i fråga om den inre styrelsen. Intet framträder 

 i hans regering tydligare än tendensen att bevara den bestå- 

 ende ordningen och afhålla sig från nytt. Det är icke orätt, 

 då H. Brunner i sin Deutsche Rechtsgeschichte betecknar 

 fasthållandet vid riksenheten såsom Teoderiks politiska 

 princip. I detalj och med begagnande af ett rikhaltigt ma- 

 terial har detta ämne utförts af Th. Mommsen i hans förträff- 

 liga af handling „Ostgotische Studien" ^). Märkligt är att kon- 

 sulerna, liksom af gammalt varit vanligt, designerades ge- 

 mensamt och gällde såsom konsuler ej mindre för Italien än 

 för ost-Rom. Civilämbetena förblefvo oförändrade, och civil- 

 förvaltningen bibehöll fullkomligt sin gamla karaktär. Ost- 

 goterna voro i detta rike en främmande här, som lefde i en 

 främmande omgifning. De voro soldater och stodo såsom 

 soldater till rätta endast inför militärdomstolar. De behöUo 

 därvid sin egen rätt, hvilket var själffallet, då ju rätten för 

 germanerna alltid var personlig '''•). 



Den karaktär konungadömet hade hos västgöterna och 

 ostgoterna återfinna vi med några olikheter betingade af lo- 

 kala och historiska förhållanden hos vandalerna, sveverna och 

 burgunderna. Folkvandringsepoken borde, anmärker Th. 

 Mommsen i den nämnda afhandlingen, såvidt det rör dessa 

 riken, icke betecknas såsom en period af bildning af n^^a ger- 



') Neiies Ardiiv der Gesellschaft fiir ältere dcutsche GescJiichfskwide h. 

 14, 1889, h. 2 sid. 225-249, h. 3 sid. 453—544. 



-) Jfr äfvcn Maiirice Duiuoulin : Le gonvernement de Théodoric et la 

 domiuatiou des Ostrogoths en Italie d'aprés les oeuvres d'Ennodius; Revue 

 Historique 1902. 



