6 Pehr Gadd. (LII 



består af en stor skiflik, i det närmaste femkantig basalled; 

 ändleden är starkt utdragen, något svängd lateralt, tillspet- 

 sad och i ändan böjd i 90' vinkel inåt, alldeles som hos C. 

 isonyx ^) (9) Stp. Ltk. Någon gripklo som hos hanen kom- 

 mer ej till synes. Antennpalpen (Ap) består af en rektan- 

 gulär skifhk bildning, liggande något under den bakre an- 

 tennens basalled och i bakre, inre hörnet försedd med en 

 tämligen svagt utvecklad „nagel". Maxillarpalpen (Mp) som 

 hos hanen, dock saknande utsprång. Hamulus (H) böjd i 

 jämn båglinje, ej skarpt tillspetsad. Främre maxillarfoten 

 (Mx ^) än mera långsträckt än hos hanen, om ock ej på långt 

 när försedd med så vidtfamnande ändborst. Bakre maxil- 

 larfotens (Mx^) basalled bredt spolformig; ändleden företer 

 formen af en utdragen klo, som kan böjas ned emot basal- 

 leden. Furcula sternalis {F) slutligen framträda äfven hos 

 honan i form af ett H med de nedre skänklarna något mera 

 utdragna och försedda med rätvinkliga hörn. 



Honans längd utgör 8,9 ^) mm dess bredd 4,6 ^) mm, 

 således något mindre än hanens motsvarande dimensioner. 

 Äggsäckarna mäta 10,5 ^) mm. 



M Afbildad af Steenstrup och Liitken. 

 ■-) Medeltal af mätningar å 3 exemplar. 



^) „ „ „ » 2 „ 



Resumée. 



Diese Caligus-Art, welche sich unter den Sammlungen der 

 Universität Helsingfors befindet, stammt aus dem Eismeer, von 

 wo sie im Sommer 1856 von Dr. med. E. Nyländer und dem 

 Väter des Verfassers nach hier gebracht wurde. Die Proben 

 enthalten nur eine geringe Anzahl Weibchen, die Männchen da- 

 gegen sind in reichlicher Menge vorhanden. Ob die Parasiten 

 frei gefunden sind, öder auf irgend einem Thiere als Schmarot- 

 zer lebend, ist leider nicht angegeben. 



I 



