118 



Professor John s trup, der dengang var Formand i Kommis- 

 sionen for Grønlands geologiske Undersøgelse, og bad om jeg 

 maatte lede den Expedition det agtede at udsende, — Dette gik 

 han med Glæde ind paa, da Kommissionens Opgave jo ikke 

 alene var videnskabelig at undersøge Grønland men ogsaa at 

 fremdrage de Naturprodukter, der kunne have teknisk Betyd- 

 ning, og derved mulig blive en Indtægtskilde for Landet, som 

 Kryolithen. — Vel vidste jeg nok hvor Eudialyten skulde søges, 

 men jeg havde dog ingen Anelse om i hvor stor en Mængde, 

 selv en overfladisk og løselig Indsamling kunde skaffe tilveje, 

 hvorfor jeg, da Selskabet spurgte mig om hvormeget jeg troede 

 en halv Snes Arbejdere i en halv Snes Dage kunde indsamle, 

 ikke turde love mere end nogle faa Tusinde Kilo. Resultatet 

 var imidlertid, al denne første Indsamling indbragte c. 15000 

 Kilo, hvoraf omtrent Halvdelen kunde anses for ren Eudialyt. 



uagtet det hed sig, at Eudialyten var usælgelig og at Sel- 

 skabet laa inde med hele Lageret, saaledes fortalte Professor 

 Thomsen mig, at de vel havde solgt et Parti, men faaet det 

 tilbage, da vedkommende Fabrik ikke vilde anerkende at det 

 indeholdt den Zirkonsyremængde der var forudsat; — saa be- 

 sluttede Kryolithselskabet dog igen i 1899, alter efter indhentet 

 Tilladelse, at lade foretage en lignende men noget større Ind- 

 samling af Eudialyt, og henvendte sig saa igen til mig om at 

 lede Expeditionen, uagtet jeg havde besluttet ikke oftere at 

 rejse lil Grønland, da jeg paa min sidste Rejse i 1898 til Nord- 

 Grønland havde følt at jeg ikke længere kunde taale de idelige 

 Bjergbestigninger der vare forbundne dermed, saa kunde jeg 

 dog ikke modstaa Professor Jul. Thomsens elskværdige Op- 

 fordring, hvorved jeg jo ogsaa endnu en Gang vilde faa Lej- 

 lighed til at færdes i denne, saavel i geologisk som i antikvarisk 

 Retning lige interessante Egn. — Resultatet var, at der denne 

 Gang hjemførtes c. 44000 Kilo uren Eudialyt. Dette Minerals 

 Forekomst vil senere i denne Beretning blive omtalt, hvorimod 

 selve den Maade, hvorpaa Eudialyten efter min Anvisning ind- 



