120 



fremhæver navnlig den inderlige Forbindelse der er mellem 

 Sandstenen og de den gennemkrydsende Gangmasser, der, f. Ex. 

 ved Igaliko, have et fuldstændigt lavalignende Udseende. Dog 

 gaar han vel vidt, naar han tilføjer: die Oberfläche des Gebirges 

 selbst hat durchaus ein verbranntes Aussehen^). I sin Af- 

 handling: «Greenland» i Brewsters «The Edinburgh Ency- 

 clopædie» kalder han Sandstenen Old red Sandstone^). 



Dr. С. Pingel besøgte i 1828 Igaliko og har i Vidensk. 

 Selsk. Skrifter^) givet en Beskrivelse af Sandstenen og de den 

 gennembrydende Porphyrganges Optræden. Paa Grund af dette 

 Forhold mellem den røde Sandsten og Porphyrgangene henfører 

 han den første til Tyskernes: Rothes Todtes Liegende, altsaa 

 til den Permiske Formation. Da hans Undersøgelser kun strakte 

 sig til Igalikos allernærmeste Omegn og kun til en ringe Højde 

 over Vandfladen, c. 200 m. have hans Inddelinger af Sandsten- 

 lagene og Porphyrgangene ikke den almindelige Betydning, som 

 man efter hans Fremstilling skulde tro. 



Paa Holms og mit Kort fra 1876^) har jeg angivet den 

 røde Sandstens Grænse, saavidt jeg efter dette ene Aars Under- 

 søgelser kunde overse Forholdene, og mine senere Undersøgelser 

 have ikke i nogen væsentlig Grad forandret noget deri, saa jeg 

 har ikke anset det for nødvendigt at tegne et nyt Kort; og saa- 

 længe ikke et mere detailleret Kort foreligger, tror jeg heller 

 ikke at det behøves. Grænserne mod Fjordene ere jo angivne 

 med den Nøjagtighed, hvormed disse ere aflagte og Grænserne 

 paa Land er det umuligt at angive med nogen Nøjagtighed, 

 saalænge Terrainforholdene dér kun ere saa løst skitserede, som 

 det for Øjeblikkel er Tilfældet. 



Som det ses af Kortet er det i det Indre af Halvøen, 



1) Dagbog i«l8 1806. 



~) Oplryltt af Johnstrup sammen med Gieseckes Dagbog S. 343. 



^) Om den af Porphyrgange gennembrudte røde Sandsten i det sydlige 



Grønland i X. Del (S. 299— 317). (Naturv. math. Skrifter.) 

 *) M. o. G. II. Tav. I. 



