122 



støder man, i det her forholdsvis stærkt bevoxede Terrain, snart 

 paa Sandsten, snart paa Diabas og snart paa Granit, uden at 

 det er muligt at angive Grænserne mellem dem. Er det saa- 

 ledes kun muligt meget omtrentlig at kunne angive Grænserne 

 for den røde Sandsten, saa er det endnu vanskeligere at angive 

 dens oprindelige Mægtighed før Isdenudationen. Vel kan man 

 vistnok sige, at man ingen Steder faar Indtrykket af, at den 

 gaar synderligt ned under Vandfladen, saa man maa antage, at 

 den er synlig i hele sin nuværende Mæglighed; men paa den 

 anden Side faar man et Ugesaa bestemt Indtryk af, at der maa 

 være eroderet saa meget bort af de øverste Lag, at det er 

 umuligt at danne sig et Begreb om hvor stor Mægtigheden har 

 været før Isen begyndte sin Erosion. Der findes jo heller ikke 

 Spor af, at Sandstenen har været overlejret med yngre Dan- 

 nelser, saa heller ikke herfra kan der hentes Bidrag til For- 

 staaelsen af hvorledes denne Sandstensformations øverste Lag 

 have været beskafne. 



Det højeste Punkt jeg har maalt, hvor Sandstenen, eller 

 Rvarsiten. som den her nærmest maa kaldes, er blottet, er i 

 Partiet indenfor Musartiit, hvor den naar op til en Højde af c. 

 800 m.; og da Graniten træder frem ved Kysten nær Vand- 

 linien, kan man altsaa sige at Formationen her er synlig i hele 

 sin nuværende Mægtighed. Lejringen er sjelden ganske hori- 

 zontal, der er som oftest et Fald paa 5 — 10° og da særlig i 

 sydvestlig Retning; men deraf at ville udlede en Korrektion til 

 den ovenfor angivne Højde, vil ingen Betydning have. Et andet 

 Forhold, der er af langt større Betydning for Bedømmelsen af 

 Sandstenens Mægtighed, ere de mere eller mindre mægtige 

 Diabaslag der altid optræde mellem Sandstenlagene. Kornerups 

 Tegninger paa Tavle II i Hefte II af M. o. G. kunne give et 

 Begreb om det Indtryk, man faar af disse Bjergarters indbyrdes 

 Forhold paa et Par af de mest karakteristiske Steder: Nuna- 

 sarnausak i Kangerdluarsuk og Nordkysten af Tunugdliarfik fra 

 Nunasarnak til Sidlisit. Ogsaa . Tavle VII, i dette Hefte, der 



