131 



Tavle X. Det er af lignende Beskaffenhed som Fjeldet over 

 Igaliko, men med endnu mere udprægede Spring og Forskyd- 

 ninger, hvilket ogsaa Billedet antyder. Foden af Fjeldet er Syenit, 

 og saavel gennem denne som gennem Sandstenen, der her 

 gennemgaaende er graa kvarsitagtig, gaa en Mængde røde Por- 

 phyrgange. Flere Diabaslag ses, og c. 50 m. under Toppen 

 findes en ejendommelig Kontaktdannelse, hvori Graphit og Apatit- 

 krystaller danne en karakteristisk Bestanddel. 



6. Nun as ar nak. Tavle Vil viser dette karakteristiske 

 Fjeld set fra Ipiutak. Det bestaar af afvexlende Lag af Sand- 

 sten og Diabas. Selv har jeg ikke undersøgt det, men da- 

 værende stud. polyt. Alb. Theilgaard, der ledsagede mig i 

 1899, har meddelt mig følgende Højder fundne ved Barometer- 

 aflæsninger under Bestigningen af Fjeldet: 



Toppen af Fjeldet . . = 634 m. 



Varden = 567 m. 



Rød Sandsten = 471 m. 



Hvid Kvarsit = 457 m. 



Diabas = 377 m. 



Hvid Kvarsit == 330 m. 



Rød Sandsten = 191 m. 



Diabas = 122 m. 



Før jeg gaar nærmere ind paa de mineralogiske Iagttagelser, 

 turde her være Stedet at omtale et Par Iagttagelser angaaende 

 Isen. 



Bræen ved Kiagtût. i 1876 besøgte jeg denne Bræ første 

 Gang og i 1899 anden Gang og fandt, ved Hjælp af Fotografler 

 fra 1876, at denne Bræ havde forandret sig en Del i de for- 

 løbne 23 Aar; men naturligvis véd jeg ikke, om denne For- 

 andring har været jævnt fordelt over disse Aar, eller om Bræen 

 mulig har skudt sig frem og trukken sig tilbage flere Gange, 

 Foran Bræen linger en lille Sø, og medens Bræen i 1876 gik 

 ud i denne med en stærk foroverbøjet Rand, saa den kalvede 

 og dannede smaa isfjelde, saa var Bræenden i 1899 sunken 



