162 



værre var Isen for mør til, at man kunde gaa paa den. Naar 

 man satte Foden haardt i, opløstes Isen i henved decimeter- 

 lange Stængler. Denne stænglede Struktur af Is kan man som 

 bekendt ogsaa iagttage herhjemme. Konebaaden maatte altsaa 

 bæres helt syd om Søen og uden om Kiagu suk -Fjeld. Denne 

 Ombæring er lang og besværlig og tager megen Tid. Medens 

 Mandskabet bar Baaden over, saa jeg lidt paa Vegetationen. 

 Det var iøjnefaldende, at Foraaret ogsaa her var kommet meget 

 sent. Sneen var ganske vist helt forsvunden, naar undtages 

 visse Steder, hvor der var føget Driver sammen. En Plante 

 Pyrola grandiflora, der 1902 stod i Blomst den 22de Juni, 

 var endnu ikke udsprunget den 7de Juli; selv Dryas integri- 

 folia var først sprungen ud for nylig ; kun faa Eksemplarer 

 stod i Blomstring. Ellers var de andre Hedeplanter nu i fuld 

 Blomstring: Rhododendron lapponicum, Silène acaulis o. a. ; 

 Vaccimum uliginosum var endog næsten afblomstret. 



Først Dagen efter var Konebaad og Bagage naaet helt ned 

 til Tas ins s ak. Denne var paa dette Tidspunkt ganske fri for 

 Vinteris ; Isfod var der intet at se af. Nu gik Roturen ind 

 gennem Tasiussak til Kekertarsunguit-Tupersua — 

 naturligvis med de nødvendige Ophold — . Her slog jeg Telt 

 og begav mig om Eftermiddagen paa en Fodtur til Teltplads- 

 knuden, idet jeg og mine Ledsagere gik over et Pas i Kekar- 

 tars ungui t- Kulà. Uagtet det var temmelig sent om Efter- 

 middagen vi begav os af Sted, var Myggene meget ubehagelige; 

 for hvert Skridt man tog, for der en Sværm op af Lyngen. 

 Overhovedet var Myggene denne Sommer næsten uudholdelige; 

 Aarsagen til den store Myggerigdom, som jeg slet ikke be- 

 mærkede i 1902, maa vist søges i det sene Foraar og rigelige 

 Nedslag om Vinteren; alle Huller var i Aar fulde af Vand. Om 

 Natten — for saa vidt man kan tale om Nat i den lyse Tid, 

 er Myggene temmelig fredelige, hvorfor man staar sig ved at 

 arbejde om Natten og sove om Dagen ; ganske vist har Myg- 



