167 



Jr 



Fra Klavshavn gik altsaa Rejsen over Jakobshavn, 

 hvor jeg hentede Proviant, til Rodebay, en mindre Boplads, 

 hvis Navn stammer fra den hollandske Hvalfangstlid. Hvorfor 

 den har faaet Navnet R o d e b a y o: røde Bugt er usikkert. Fjel- 

 dene deromkring er ikke rødere end andre Steder. Paa grøn- 

 landsk hedder den Okaitut (Skarvene); Navnet stammer fra, 

 at der i sin Tid i de stejle Fjelde bag den nuværende Boplads 

 rugede Skarve. Efter hvad en Grønlænder meddelte, var disse 

 nu udryddet her. Bopladsen lig- 

 ger ved en temmelig fladvandet 

 Bugt med god Ankergrund — 

 formodentlig Aarsagen til, at de 

 hollandske Hvalfangere holdt til 

 her — . Befolkningen er behage- 

 ligere at have med at gøre end 

 Klavshavnerne og Jakobshavnerne. 



Fra Rodebay gik Rejsen 

 videre til Klo к ker huk. Kone- 

 baadene plejer, naar Vejret er godt, 

 at gaa over det tre Mil brede 

 Farvand mellem Kan g år s suk og 

 Sarkàta, den sydligste lavere 

 Del af Arveprinsens-Ø (paa 

 grønlandsk A g dl u to k). Vejret 

 var lidt ustadigt denne Gang, og derfor gik Konebaadsstyreren 

 helt op til INiakornak, før han satte over. Da vi kom om- 

 kring Øens Sydspids begyndte det at friske op, saaledes al vi 

 maatte slaa os ned ved Klokkerhuk, hvor vi paa Grund af 

 daarligt Vejr maatte blive to Dage. Selve К lokker huk er en 

 Ulle knoldformel Halvø forbundet med Hovedlandet ved en flad 

 Strækning (Fig. 1). Denne Landtange er dannet ved, aide skiftende 

 nordlige og sydlige Vinde har kastet Grus og Sten op i en 

 Vold. For Øjeblikket bryder Havet ned, hvad det tidligere har 

 opbygget, formodentlig fordi Landet sænker sig. Tidligere var 



Fis. 1. 



