173 



Top kan rage op over Gletscherens Overflade er forøvrigt alle- 

 rede omtalt i Meddelelser om Grønland 26 Bd. Efter at jeg 

 har foretaget nævnte Lodninger, mener jeg altsaa, at man maa 

 forlade Drygalskis Hypotese. 



Som jeg senere hen kommer tilbage til, tyder Forholdene 

 ved Kiakusuk paa, at en Gletscher kan staa meget lavere 

 med sin underflade end den foranliggende Havbund. Men der- 

 med være ingenlunde sagt, at Forholdene er saadan som an- 

 skueliggjort paa Figuren. 



i 



\ ' > -^ > 

 1.» ' i 



C\O^^J<iJi<ilM^ 



— — _ — — — (3V^A>'C«-vi/vvcit' 



■a^XvVo -^ 2. Oyw^w oC 



Fig. 2. 



Under Opholdet ved Sarkardlek var min Opmærksomhed 

 naturligvis i høj Grad henvendt paa Spørgsmaalet om, hvor- 

 ledes Gletscheren kalvede. 



Man kan ikke undgaa at lægge Mærke til, at Gletscherenden 

 stadig stiller sig med fremadheldende Flade, og at den Del, der 

 ligger i Vandet, er meget afgnavet; dette ses tydeligst, naar det 

 er Lavvande (se forøvrigt hosstaaende Skema Fig. 3). Naar 

 Heldningen har naaet en vis Størrelse, omkring 10°, og der er 

 gnavet tilstrækkeligt meget bort af Vandet, kommer der et Øje- 

 blik, hvor Sammenhængskraften ikke længer formaar at gøre 

 sig gældende; men der sker en Bristning, og den flade Knold 



12* 



