178 



Foruden de oven for omtalte Undersøgelser benyttede jeg 

 Lejligheden til i saa stor Udstrækning, som jeg kunde, ved 

 Hjælp af Haandniveau og Barometer at indlægge Højdekurver i 

 det af Hammer ved hans Opmaalinger skaffede Grundlag. 



Derimod foretog jeg ingen Hastighedsbestemmelse af Glet- 

 scheren, da jeg ikke kunde skaffe en Basis, der laa højt nok 

 til, at jeg kunde faa gode Sigter ud over Gletscheren. 



For at faa udført nogle Lodskud i Nunatap-Tasia lod 

 jeg Konebaaden bære over fra Kekertars sunguit- ilua til 

 den lille Ferskvandssø Amitukujok og derfra atter over til 

 Nunatap-Tasia, 



Amitukujok er forholdsvis flad — det dybeste Lodskud 

 var kun 14 m. Den Dal, Søen ligger i, er en Brud da I, ud- 

 foret af Morænemateriale, idet nemlig Dalens Retning gaar 

 vinkelret paa den Retning, Isen maa have haft, da den skød 

 sig ud over Yderlandet. Paa lignende Maade forholder det sig 

 temmelig sikkert ogsaa med Kunguak-Dal, der jo er parallel 

 med Amitukujok. 



Nunatap-Tasia var derimod meget dybere. I den øst- 

 lige Del, hvor den aabenbart er dybest, beløb Maximumsdybden 

 sig til 127 m. 



Søens Dannelse skyldes vistnok i første Instans Forvitring, 

 paa lignende Maade som jeg sejere kommer til at omtale det 

 for Itivdlek's Vedkommende. Men Forkastninger har sikkert 

 ogsaa haft deres Andel i Dannelsen; paa Hammers Teltplads- 

 knude lige vest for Søen er der et Par Steder Dale, der maa 

 opfattes som Bruddale, og som ligger temmelig nøje i Ret- 

 ning af Nunatap-Tasias Hovedretning, ligesom man kan 

 forfølge en Forkastning her fra Nunatap-Tasia helt hen til 

 Ta si us sa к (Kaj Uta sugdlua). Det er netop denne Forkast- 

 ning, der danner den Randkisde der — afbrudt af Forkastnin- 

 ger i Nord-Syd — løber langs den sydlige Side af Jakobs- 

 havn s - Isfj or d , og hvoraf Nuna taken er en Del. Naar 

 den østlige Del er dybest, skyldes det maaske den Omstændig- 



