191 



tokujôk (pokitok, lav); den var langstrakt og bestod ligesom 

 den nylig omtalte Kekertak-Avanardlek af to Gnejshøje, 

 forbundne ved Morænemateriale. Denne ligger saa lavt, at 

 Vandet ved Springflod gaar over Forbindelsespartiet. Hvis 

 Landet sænker sig saa hurtigt som formodet, maa denne 0, ved 

 at Tangen bliver overskyllet, snart blive delt i to. 



Da vi kom til Torsukatak, laa der vidt og bredt Tyndis. 

 Vandet er jo i Forvejen afkølet til Frysepunktet; falder der saa 

 Frostsne, fryser Kalvisstykkerne let sammen. Vi var imidlertid 

 forberedt paa disse Vanskeligheder og havde taget tynde Bræd- 

 der med. Disse blev fastbundne paa Umiaken i Vandlinjen, 

 saaledes at Isen skar paa Brædderne, medens Skindet blev be- 

 skyttet. Vi naaede derfor uden større Besvær Kekertak. 



Medens vi sejlede gennem Torsukatak, sprang en tid- 

 ligere Strandlinje meget tydeligt frem navnlig paa den sydlige 

 Side. Paa min tidligere Rejse gennem Torsukatak havde jeg 

 ikke faaet Øje paa den; men Sneen bevirkede nu, at den 

 Iraadte tydeligt frem. Paa Slæderejserne den kommende Vinter 

 kunde jeg næsten allevegne i Torsukatak paavise Strandlinjen. 

 Paa den nordlige Side af Fjorden var den dog kun tydelig med 

 bestemt Belysning. Saa vidt jeg ved, er Dr. Steenstrup den 

 eneste, der tidligere har paavist, at man ogsaa andre Steder i 

 Grønland kan paavise saadanne Strandlinjer, der i Norge er ret 

 almindelige. 



I Kekertak købte jeg Hunde, og med disse sejlede vi 

 den følgende Dag (d. 6. Okt.) til Ritenbenk, hvor jeg blev 

 boende til den 31. Januar. Da vi var kommet til Ritenbenk, 

 brød der en heftig Sydvest-Storm løs, ledsaget af et stærkt 

 Snefald. Men efter en Uges Forløb var Vejret atter smukt, og 

 Sneen forsvandt næsten ganske igen. løvrigt var Efteraaret 

 ikke koldt. Gennemgaaende havde vi en Temperatur af -f- 8° 

 fra midt i Oktober næsten til Udgangen af December. En Om- 

 stændighed, der forøvrigt havde den kedelige Virkning, at jeg 

 ikke kunde komme af Stedet, eftersom Islægtt udeblev. 



