223 



der ikke kan synke i Jorden, presser Isskorpen op næsten som 

 et Krater. Nogle af disse Høje var store, 3 m eller mere i 

 Diameter. Fra det høje Land nord for Gletscheren har man 

 en vid Udsigt mod Nord og Vest. I en Lavning ved det høje 

 Fjeldparti, hvor Indlandsisen sender en Tunge ind, rislede 

 Vandet frem under Gletscheren for dog straks efter at fryse. 

 Lufttemperaturen var ч- 26°. 



Ogsaa den sydlige Gletscher havde trukket sig tilbage. 

 Dog var det vanskeligt nøjagtigt at bestemme, hvormeget Isen 

 havde trukket sig tilbage, da nyfalden Sne udviskede Græn- 

 serne. Saa vidt jeg kunde skønne, har vistnok Isen trukket 

 sig omtrent 200 m tilbage. At Gletscheren maa være noget i 

 Aftagen fremgaar ogsaa deraf, at en stejl Klippe rager frem 

 midt i Gletscheren, og denne Klippe er lysgraalig og ikke 

 sortegraa, saaledes som lichenbevoksede Klipper ellers er. Naar 

 den ikke er lichenbevokset, kan det vel kun skyldes den Om- 

 stændighed, at den tidligere har været dækket af Isen, men nu 

 er bleven fri. 



I Gletscherens Sidepartier havde jeg Lejlighed til at iagt- 

 tage Gletscherkornene uden at behøve 1 Forvejen at farve med 

 Methylenblaat; slamholdigt Vand var i Sommerens Løb sivet 

 ind mellem Kornene og dannede nu el fint spindelvævsagtigt 

 Næt. Man kunde derfor meget let se Kornenes Form og 

 Størrelse. Kornene var alle smaa, omkring 2 cm. Overhovedet 

 har alle de Gletscherkorn, jeg har haft Lejlighed til at iagttage 

 paa de forskellige Steder, altid været temmelig smaa. Fra 

 Bjergene syd for К uj adle к har man en s:od udsigt endogsaa 

 helt ind i Tasiussak, naar det var klart Vejr. 



Paa 11 lu а foretog jeg nogle Dybdemaalinger, Mærkelig 

 nok viste Lodskuddene over en større Strækning i den cen- 

 trale Del samme Dybde, nemlig 325 m, en Dybde, der ganske 

 vist i Forhold til Dybderne i Torsukatak er beskeden, men 

 naar man tager Hensyn til, at II lu а er et lukket Farvand, der 

 ikke en Gang naas af Gletscherne mere, er det dog en anselig 



