236 



Tasiussak. Den største Dybde, jeg har fundet i Tasiussak, 

 er 261 m, omtrent ud for Kunguak; men da Lodskuddet 

 ikke ligger midt i Fjorden, er det muligt, at der kan findes 

 lidt større Dybder. I Farvandet syd for Torsukatak var 

 Dybderne 375 m. Forøvrigt er Dybdeforholdene i Tasiussak 

 i det hele temmelig ensformige. Ligesom i Tors u kataks 

 Omraade finder man ogsaa her trugformede Fordybninger; en 

 saadan ligger netop uden for Kunguak. Bundens Art er her 

 som overalt i Fjorden en fin Ler; kun enkelte Gange har jeg 

 faaet et Gruskorn eller en lille Sten med op. Nogen videre 

 Vægt paa en systematisk Undersøgelse af Biindprøverne lagde 

 jeg for Resten ikke. 



Efter at jeg havde foretaget Lodningerne, gjorde jeg atter 

 en Udflugt til Isfjorden. De to Isfjælde, der laa nærmest Glet- 

 scheren, var nu skubbet længere mod Vest og laa næsten uden 

 for Kakapalak. Det tredje Isfjæld kunde jeg ikke finde, 

 rimeligvis var det gaaet itu og omdannet til de sædvanlige Is- 

 fjælde. Ved Gletscheren maa der have fundet omfattende Kalv- 

 ninger Sted; Gletscherenden havde trukket sig noget tilbage. 



Som omtalt i Beretningen for 1902 kan man meget tyde- 

 ligt i det tørlagte Areal ved Nunatap-Tasia adskille to 

 Zoner. 1 den ene er der allerede en ret betydelig Plantevækst, 

 i den anden og laveste er Plantevæksten endnu sparsom. I den 

 øverste Zone finder man Rester af udgaaede Pianier netop 

 af det Udseende de faar, naar de er gaaet ud, ved at Stedet er 

 blevet oversvømmet. Jeg fandt saaledes ganske godt bevarede, 

 men udgaaede Mosser; Grene af Salix blev fundet. Alt tyder 

 paa, at den oprindelige Vegetation er bleven kvalt, ved at Vandet 

 er steget; siden er Vandet atter sunket, og en ny Vegetation 

 er da indvandret. Disse Svingninger i Vandstanden staar na- 

 turligvis paa det nøjeste i Forbindelse med Gletscherendens 

 Svingninger. Det er værd at lægge Mærke til, at der altsaa 

 maa have været en Periode, der aabenbart maa ligge forud for 



