240 



Nogle üage senere besteg jeg Nakarajok, en isoleret 

 Top paa Nu g s SU a к Vejens Vestside. Paa det flade Land tæt 

 ved Strandbredden ligger der en lille Vold, Arfiussak (af 

 ar fe к Hval og us sak lignende). Den blev ikke nærmere 

 undersøgt og er vel sagtens en Strandvold og ikke nogen 

 Endemoræne, hvilket ikke passer godt med Beliggenheden. Op- 

 stigningen er ogsaa her ret let. Planterne forsvinder næsten i 

 samme Orden og i samme Højde som ved A s ås at- Ku là. 

 Snegrænsen ligger dog her noget højere, idet kun et lille Parti 

 af Toppen var bedækket med Sne. Firngrænsen laa ved 885 m ; 

 mod Nordøst laa dog Firnen noget lavere, fordi den her var 

 i Bevægelse. Snegrænsen laa altsaa paa Nakarajok i det hele 

 lidt højere end paa Asàsat-Kà. Maaske beror dette paa, at 

 Sneen paa en lille isoleret Top lettere blæser bort end paa et 

 større Plateau. 



Jeg havde haft til Hensigt endnu en Gang at gøre en 

 Ekskursion til Gletscherne i Torsukatak, men uheldigvis var 

 Fjorden paa Grund af sydvestlig Vind saa fyldt med Kalvis, at 

 det var umuligt at konune frem med Konebaad. Efter forgæves 

 at have ventet paa Lejlighed til at komme ind i Torsukatak, 

 brød jeg op for at vende tilbage til Jakob s havns-Is fjord; 

 jeg blev ledsaget af Udliggeren i Kekertak, der fortalte, 

 at endnu 1885 laa der en lille Firn paa Niakornak-0; 

 tidligere havde den været endnu større, hvilket Udsagn blev 

 bekræftet af Grønlænderne; men da Niakornak næppe er 

 mere end 400 m, er der ingen Grund til foreløbig at tillægge 

 dette Udsagn nogen Betydning. Mere rimeligt er det, at Glet- 

 scheren ved Kingussak tidligere har haft en større Udbre- 

 delse end nu. 



Ved Ankomsten til Jakobshavns-Gletscher iagttog 

 jeg, at denne havde slaaet en stor Hevne nord for den vest- 

 lige Basisvarde. En smallere Bevne gik i nordøstlig Betning 

 omtrent fra Nu nat a kens Vestspids til den sydlige Ende af 

 omtalte store Bevne. Det var ikke muligt at iagttage nogen 



