241 



Højdeforskel paa de to Sider af Kløften. Heller ikke da Kløften 

 var blevet noget bredere, var det muligt at paavise nogen For- 

 skel i Højde af Isfjæld — thi det er man berettiget til at kalde 

 den Del af Gletscheren, der laa vest for Kløften — og selve 

 Gletscheren. Derefter maa den af mig allerede tidligere paa 

 Iagttagelser grundede Teori, om at Ja kobs havn s- Gletscher 

 flyder paa Vandet med sin yderste Ende, og at Kalv- 

 ningen her finder Sted, ved at der fraskilles Stykker af samm(3 

 Mægtighed som Gletscheren selv, bestyrkes. Kalvning ved Opdrift 

 eller Nedstyrtning finder kun Sted for mindre Isfjældes Vedkom- 

 mende. De store Isfjælde gaa dog altid itu, inden de naar 

 Banken. De paa denne faststaaende Isfjælde er derfor Brud- 

 stykker uden den for Isfjældene i oprindelig Stilling karakteri- 

 stiske Overflade. Spørgsmaalet, om hvorledes Jakobshavns- 

 Gletscher kalver, maa derfor anses for at være opklaret. 



Endnu laa den smalle, sorte Rand tværs over Nunatap- 

 Tasias Munding. Om nogle Aar vil denne Bariere rimeligvis 

 forsvinde, og Nunatap -Tas ia vil da for en Tid være en Bugt 

 til Jakob shavn s - Isfj or d. 



De tidligere omtalte Istjælde i oprindelig Stilling var nu 

 presset mod Vest og stod omtrent uden for Tasiussaks 

 Munding. 



For at faa en F'orestilling om, hvor dybt Jorden tør op, 

 lod jeg foretage en Gravning i det løse Materiale ved Keaku- 

 suk. Resultatet var 1,7 m. Paa et andet og mere fugtigt 

 Sted fandt jeg, at Dybden fra Jordens Overflade til den frosne 

 Jord var 1,5 m. Forsøget blev anstillet midt i August, altsau 

 paa en Tid, hvor Varmen maa have naaet sit Maximum i Ret- 

 ning af at naa ned. 



Paa en Ekskursion til Eke lagde jeg Mærke til, at der nu 

 mellem Isfjorden ogKlavshavn findes 3 Bopladser, nemlig 

 IN a г sann i ut med 6 Huse, Kaersormiut med 2 og Eke 

 med 3. Paa Hammers Tid var der kun en Boplads, Igdlor- 

 miut; i det mindste angives kun denne paa Hammers Kort. 



