A N:o 5) Kanalstrålarnas Dopplereffekt. 9 



Geschwindigkeitsgrenze iiberschritten ist, zerfällt der Trä- 

 ger in andere Einheiten, die nicht leuchten, durch die Ablen- 

 kungsversuche aber konslatiert werden können». 



Vi kunna på grund av det ovan framhållna med stor 

 grad av sannolikhet fastslå, att kanalstråleljuset utstrålas av 

 partiklar, vilka, till en början positivt laddade, genom före- 

 ning med elektroner blivit neutrala. Beträffande arten av 

 denna elektronens förening med den positivt laddade ato- 

 men har jag nu uppställt följande antagande: 



De positivt laddade kanalstrålepartiklarna, vilka acce- 

 lererats av det elektriska fältet framför kat oden, inkomma med 

 stor hastighet i gasrummet på andra sidan katoden. Detta 

 gasrum innehåller fria elektroner, vilka alstrats t. ex. genom 

 ionisation av kanalstrålarna och ultraviolett ljus. Befinner 

 sig en av dessa elektroner i närheten av den framilande posi- 

 tiva kanalstrålepartikeln, attraheras elektronen till den- 

 samma på grund av den elektrostatiska attraktionen med 

 en kraft omvänt proportionel mot kvadraten på avståndet. 

 På grund av elektronens relativa hastighet i förhållande till 

 kanalstrålepartikeln kommer densamma att beskriva en 

 planetarisk bana kring atomen och ger upphov till ljus- 

 emission. 



Enär kärnan i denna teori, vilken vi i det följande närmare 

 vilja utbilda, sålunda är en tillämpning av gråvit ationsmeka- 

 nikens lagar på förhållandena i kanalstråleknippet, där 

 centralkroppen utgöres av den positivt laddade atomen, 

 drabanterna av de negativa elektronerna, är det skäl att till 

 en början erinra om några satser ur nämnda gravitations- 

 mekanik. 



III. Några slutsatser ur gravitationsmekaniken. 



Vi vilja i detta kapitel till en närmare diskussion välja 

 följande allmänna problem: 



På en materiel punkt A med massan m verkar en kraft, 

 som är riktad mot en fast punkt O, och till storleken omvänt 

 proportionel mot kvadraten på avståndet från denna fasta 



