22 Bruno Saxen. (LVI 



tiskt härledda hastigheterna anses synnerligen väl överens- 

 stämmande med verkliga förhållandet. Av talen här ovan 

 finna vi vidare, att maximalhastigheten avtager med våg- 

 längden, men är skillnaden mellan de olika ljussorterna så 

 liten, att den i kurvorna för Dopplereffekten knappast kunde 

 konstateras. Därav förstå vi, att observationerna givit samma 

 maximala förskjutning hos samtliga linier i spektrum. 



Minimet i Dopplereffekten. Kanalstrålepartiklar, vilkas 

 hastighet är mindre än 1,59.10 8 cmsec- 1 , kunna vid sig 

 binda negativa elektroner. Men icke alla dessa elektroner 

 utstråla synbart ljus. För att överhuvud en ljusemission skall 

 inträda, bör elektronen kring centralkroppen beskriva ett 

 slutet omlopp, ty endast då uppstår en oscillatorisk rörelse. 

 Villkoren för ett sådant slutet omlopp hava vi å sid. 13 här- 

 lett och funnit: 



2u R 2 2,w 



<V<— • 



r (r + R) u r 



En undre gräns för hastigheten är sålunda bestämbar 

 genom ekvationen: 



2uR 



9) "' = M^W 



För att därjämte synbart ljus skall utstrålas, bör z; 2 även 



verificera ekvationen 



3 



4ti 2 



o 



10) B .'=^-^]/ 



Dessa tvenne ekvationer bestämma sålunda en ljusemitte- 

 rande kanalstrålepartikels minimihastighet. Eliminera vi 

 r ur dessa ekvationer, erhålles för minimihastigheten relatio- 

 nen: 



H) 



