Afd, A. N:o 7]  Christiansenska apparaten för värmeledningsbestämningar. 7 
Vid försöken användes termoelement af konstantan- 
koppar och en Deprez- dPArsonval galvanometer som var 
nästan fullkomligt aperiodisk. Inom observationsområdet voro . 
utslagen proportionella mot strömstyrkan. 
Hvarje skaldel motsvarade en temperatur 
ANA 0 IDR NIAN ERE 
och tiondedels skaldelar kunde uppskattas. 
Vid mätningar med termoelement. märker man snart, 
att hvarje termoelement har sin särskilda elektromotoriska 
kraft, som åstadkommer vid samma temperatur-differens något 
olika utslag. Ehuru denna variation är obetydlig, så hafva 
dock mätningarna, för att undvika häraf uppkomna fel, i all- 
mänhet blifvit utförda med samma termoelement, som sålunda 
för hvarje observation uttogs ur plattorna och därpå ånyo 
instacks för att mäta den andra temperaturdifferensen. De 
sålunda erhållna värdena gåfvo tillika en god kontroll på 
observationernas säkerhet. 
Sannolika felet för hvarje observation vid ett sådant 
förfaringssätt erhölls lika med 
Mas 0,2 skadedelar 
Detta sannolika fel motsvarar ett maximi fel i bestäm- 
ningen af värmeledningsförmågan af 0,3 ?/,, då den uppmätta 
värmeledningsförmågan utgör 0,4 af glasskiktets och 0,6 ?/,, 
om den utgör ungefär 0,1 af glasskiktets. 
För att undersöka det stagnerade vätskeskiktets infly- 
tande på utslagen, då ingen blandare fanns och då blanda- 
rena voro tillsatta, uppmättes temperaturdifferensen koppar- 
plattan-vätskebehållaren direkt sålunda, att termoelementets 
ena lödställe insattes i kopparplattan och det andra genom 
det för termometern afsedda röret genom en kork inskjöts i 
själfva vattenmassan, hvarvid det var instucket i ett fint i 
ändan tillödt kopparrör. Samma sak kan emellertid äfven 
ernås på annat sätt. Betrakta vi nämligen temperaturfallen 
i apparaten, i det vi beteckna temperaturfallet från den nedre 
vattenbehållaren till den nedre kopparplattans midt med A t, 
därifrån till den mellersta kopparplattans midt med A ft, 
