4 I H. Karsten SR 3 
Observationsserie II. 
Afståndet K, 
mellan kop- u ät TE 
Datum | parplattorna ä ; 1022 Anmärknin- 
2 och 3 i m. m. m. m. A, gar 
m. m. C. g. 8. 
April 2 0,05 79,9 142,0 1,125 Temperatu- 
gtr 0,10 121,2 108,5 1117 I) ren i upp- 
SÄ 0,20 173,6 TI 1,097- värmnings- | 
USE 0,30 203,6 62,7 1,082 apparaten 
köl 0,50 240001 45,8 1,059 c. 799. 
Dessa tal återgifvas genom en kurva som från origo 
utgår nästan som en rät linje och obetydligt sänker sig vid 
större afstånd mellan plattorna. Häraf framgår alltså otve- 
tydigt att något temperatursprång af praktisk betydelse ej 
existerar mellan koppar och luft. I motsatt fall skulle kurvan 
icke gått genom origo. Man behöfver sålunda icke i detta 
fall äfven vid mycket tunna skikt, af storleksordningen 0,02 
m. m., taga något öfvergångsskikt i betraktande: Att värme- 
ledningsmotståndet aftager något vid stigande afstånd mellan 
plattorna visar värmestrålningens stora inflytande äfven vid 
små temperaturdifferenser. Så länge afståndet mellan plat- 
torna är obetydligt, är äfven temperaturdifferensen obetydlig, 
hvarför äfven strålningen är obetydlig, medan värmeutbytet 
mellan kopparplattorna medelst ledning är relativt stort. 
Vid växande afstånd ökas äfven temperaturdifferensen till c. 
230 skaldelar, hvilket motsvarar c. 4,99, hvarigenom strål- 
ningen hastigt tillväxer, medan det värme, som fortplantas 
gennm ledning snabbt aftager. Härigenom kommer det strå- 
lande värmet att utgöra allt storre och större procent af det 
genom ledning fortplantade. 
En ytlig kalkyl med tillämpning af den bekanta Ste- 
fanska lagen och med det af Christiansen!) beräknade vär- 
det s =1.21.102? för absoluta svarta kroppars strålnings- 
1) C. Christiansen. Wied. Ann. 11. p. 913. 1880. 
