| Afd. A. N:o 8] Värmeledningsförm. hos luftskiktet mellan koppar-o. glasplattor. 9 
Observationsserie V. 
Små glimmerplattor c. + cm? mellan glasskifvorna äfvensom 
emellan dessa och kopparplattorna. 
Uppmätt vär- |Beräknadt vär- å 
Glasskifvor i ST motstånd(i | memotstånd i Up PS 
Datum stapeln 1 1 2 stapeln stapeln ningsappara- 
N:o N m.m. | m.m. e, er tens tempera- 
FOEN:O A 08.5 2, 685 tur 
Maj 18 — — | 0,150 1,688 1,708 T = eo. 69,90 
EO ia 0,553 | 0,865 3,702 3,679 TE C-01.0 
RR MN 1,070 | 1,558 d,742 5,772 TE 00:7 
& RR 1 SPARE 1,663 | 2,306 RS 17,292 LIES ee 
Ur den förra tabellen, hvari de ur de uppmätta mot- 
stånden beräknade luftskiktens tjocklek äro angifna, se vi 
att de uppmätta och beräknade värdena obetydligt afvika 
från hvarandra. Dock är denna afvikelse, som saknar all 
regelbundenhet så obetydlig, att den till fullo förklaras ge- 
nom ojämnheter i glasskifvorna. I den senare tabellen, i 
hvilken de beräknade och de uppmätte värmemotstånden äro 
anförda, är öfverensstämmelsen större. 
Resultat. Af de ofvan anförda observationerna fram- 
går sålunda, att något medelst den Christiansenska appara- 
ten mätbart öfvergångsmotstånd mellan luft och koppar- 
plattor och luft och glasskifvor ej förefinnes, till och med 
när detta accumuleras i en glasstapel. Med en viss grad af 
sannolikhet kan därföre antagas, att värmeledningsförmågan i 
tunna luftskikt är densamma som i luftskikt af större tjoclek. 
Vid beräkning af värmeledningsförmågan i kroppar bildade 
af tunna skikt af omvexlande luft och fast ämne, har man 
sålunda blott att införa i beräkningen två lager, det ena ut- 
görande summan af alla luftlager, det andra bildadt af alla 
fasta beståndsdelar som förefinnas i det betraktade lagret. 
Tillika framgår att något kondenseradt, på värmeled- 
ningsförmågan inverkande vätskelager ej förekommer under 
de vid försöken rådande förhållandena. Ty, emedan vattnets 
värmeledningsförmåga är mycket stor i jämbredd med luftens, 
skulle ett sådant lager strax gifvit sig tillkänna i de erhållna 
- 
