106 



uppställda temligen nära hvarandra samt på fullkomligt lik- 

 nande mark. Här kunde således redan direkta jämförelser 

 mellan de olika termometerutslagen och mellan påkommande 

 teniperaturvariationer hos de olika instrumenten ifråga- 

 komma. Dels härigenom samt i främsta rummet genom 

 observationer då och då vid olika tider af dygnet såsom 

 vid termometrarne i ebonitrör kan man någorlunda bedöma 

 dessa termometrar och komma till det resultat att äfven de 

 temligen väl, bättre än man på grund af det föregående 

 kunde förmoda, fylla sin uppgift. Att vid de direkta nog- 

 granna jämförelser, som sommaren 1892 anställdes mellan 

 de Wild'ska termometrarne i träcylindrar och mina fast in- 

 ställda, afvikelserna hos de förra visade sig så stora som, 

 anfördt är, måtte således bero, såsom ju äfven naturligt är 

 på att kopparhylsorna kring sjelfva termometrarne voro så 

 ytterst långa. 



Amplitudernas litenhet hos den årliga variationen vid 

 termometrarne i trärör på 3,2 meters djup på kärret tyder 

 äfven bestämdt på att någon större värmeledning i vertikal 

 riktning hos dessa instrument icke har förekommit. Denna 

 amplitud är 



på kärrängen 3,2 m djup omkring 2,°4 



i skog på kärret „ ,, „ „ 1, o 



på den råa kärrmossen „ „ „ „ O, 9 



På 1,6 meters djup i kärrmossen utgjorde årsamplitu- 

 den i de temligen nära hvarandra inställda termometrarna 



i trärör omkring 8,^8 



i ebonitrör „ 9, 2. 



Observationsresultaten från termometrarne i järnrör tyda 

 deremot på en värmeledning i instrumentet uti vertikal rikt- 

 ning, som intill 3,2 och något större djup kan vara ganska 

 störande. Jämförelser med termometrarne i trä- och ebo- 

 nitrör såväl på mon som kärret visa detta. Medan t. ex. 



