195 



uppgift äger rum endast i det fall, att den använda etern 

 är vattenhaltig. 



Enligt föreliggande uppgifter är diisopropyl en vid 58° 

 kokande vätska, hvars specifika vikt utgör 0,6 6 8 vid 17,5°. 

 Lukten påminner om det normala hexanets. Vid invärkan 

 af klor på kolvätet erhöll ScJiorlemmer, i närvara af jod, en 

 fast diklorid med smältpunkten 160°, i hvilken kloratomerna 

 äro tertiärt bundna, emedan samma förening också erhålles 

 ur pinakon med fosforoxyklorid ^). Däremot gifver klor, som 

 utan tillsats af jod får invärka på kolvätet, upphof åt tvänne 

 monoklorider {Silva). Teoretiskt kunna också två sådana 

 bildas, nämligen en primär och tertiär: 



De båda kloriderna åtskiljde Silva genom fraktionerad de- 

 stination. Deras kokpunkter äro 118° och 124°. Silva an- 

 ser den lägre kokande föreningen vara den tertiära, den 

 högre kokande den primära, detta i öfverensstämmelse med 

 förhållandet hos andra primära och tertiära klorider, bil- 

 dade ur samma paraffinkolväte. 



Såsom synes öfverenstämmer kokpunkten för det syn- 

 tetiska kolvätet (58°) väl med samma konstant hos petro- 

 leumkolvätet (57—59°). Också specifika vikten hos det sist- 



17 25 



nämda D — j — = 0,6 648 5 visar tillräcklig öfverenstämmelse. 



För att på kemisk väg kunna konstatera identitet eller icke 

 egnar sig lämphgen studiet af klors invärkan på det i na- 

 turen förekommande kolvätet. Om denna undersökning, som 



^) Friedel och Silva. Ber. deutsch chem. Ges. 6, 35. 



