Några synpunkter, belysande naftenkolvätenas 

 bildning i naturen. 



Af 

 Ossian Äschan. 



I en till Vetenskapssocieten år 1896 inlämnad upp- 

 sats ^) har jag relaterat om en undersökning af rysk petro- 

 leumeter från Baku, och särskildt öfver dess lägre kokande 

 delar. Hufvudändamålet med denna var att utröna, om kol- 

 vätet pentametyJen, G5 H^o, förekommer i den kaukasiska 

 naturprodukten, o^h uppslaget därtill gåfvo mina tidigare 

 undersökningar ^) af de i naftan ingående enbasiska syrorna 

 af den allmänna formeln Gn Hsn— 2 O2. Ur dessa undersök- 

 ningar framgick *nämligen, att de lägre homologa naftensy- 

 rorna icke äro identiska med benzolkarbonsyrornas hexa- 

 hydroprodukter, med andra ord med de egentliga hexame- 

 tylenkarbonsyrorna. De innehålla därför en annorlunda be- 

 skaffad, fullt ^ mättad, ringformig kärna. Då af de möjliga 

 andra kombinationerna femringen enligt Baeyers spännings- 

 teori, som i så många fall blifvit på experimentel väg veri- 

 ficerad, är den beständigaste, ligger det antagande närmast 

 till hands, att naftensyrorna äro pentametylenkarbonsyror. 

 Deras förekomst i naftan jämsides med naftenerna, Cn H211, 

 hvilka förhålla sig till naftensyrorna som paraffinerna till 

 fettsyrorna, synes med stor sannoUkhet antyda en kemisk 



1) Societetens förh. 1895—1896, sid. 140. 



^) Se härom en sammanställning i Ber. deutsch. chem. Ges. 25 

 1892), 3661. 



