209 



undergå, som äro primära produkter af det fossila fettets 

 sönderdelning i naturen. Följden häraf är att efter poly- 

 iiierisationsprocessens slut de olika polymetylentyperna sanno- 

 likt äro i produkten representerade till den mängd, sonj 

 motsvarar deras bildningsmöjlighet, d. v. s. i största mängd 

 pentametylener, därnäst hexametylener, i ringa mängd tetra- 

 metylener och i minsta mängd trimetylener, om dessa öfver- 

 hufvud als bildas. Denna ideella gradation återfinnes i det 

 stora och hela i naturprodukten. Man har visserligen icke 

 kunnat noggrant bestämma de relativa mängderna af de kol- 

 väteserier, som blifvit säkert påvisade, nämligen penta- och 

 hexametylener, men man vet att de äro vida öfvervägande. Att 

 också tetrametylen- eller trimetylenkolväten förekomma i 

 iiaftan framgår af en observation af Markownihow '^\ som 

 funnit att pentanerna i rysk petroleum, hvilka på grund af sin 

 låga kokpunkt ej kunna vara förorenade med pentametylener, 

 likvisst visa en mycket högre specifik vikt än de syntetiskt 

 framstälda. Sannolikt äro de därför förorenade med små 

 mängder af cykloparaffiner, och då dessa ej kunna vara 

 pentametylener, måste de vara tetra- eller trimetylener. 

 Samma observation har jag gjort beträffande de af mig iso- 

 lerade pentanerna, hvilket t. ex. framgår af de tal, som ofvan 

 anförts för specifika vikten i de senast utdestillerade ande- 

 larna. EnUgt min erfarenhet borde kvantiteterna af de iso- 

 mera löreningarna metylpentametylen i fraktionen 70 — 74° 

 och hexametylen i fraktionen 78 — 82° i den af mig under- 

 sökta produkten vara ungefär lika. Dock vore det opåkal- 

 ladt att häraf sluta till de relativa kvantiteterna pentame- 

 tylen- och hexametylenkolväten i råvaran, och ännu mer i 

 rysk nafta öfverhufvud. 



Af slutsatsen, att hexametylenerna bildats vid lägre 

 temperatur framgår ännu icke, att också i naftan förekom- 

 mande pentametylener till hela sin mängd skulle uppkommit 

 under liknande förhållanden. De äro nämligen beständiga 

 vid högre tryck och högre temperatur, hvilket förklaras af 



1) Bev. deutsch. chem. Ges. -HO, 975. 



14 



