210 



den obetydliga spänning, som herskar inom deras ringfor- 

 miga kärna. Dock torde man icke fara synnerligen vilse 

 om man håller för sannolikt, att också hufvudmängden af 

 pentametylenkolvätena hafva en vid låg temperaturgrad 

 skeende kondensationsprocess att tacka för sitt ursprung. 

 Angående tetra- och trimetylenkolväten kan man, därest de 

 värkligen förekomma i naftan, utan vidare sluta, att de bil- 

 dats vid lägre värmegrad. 



Heuslers åsikt, att naftenerna äro sekundära produk- 

 ter, synes mig också gifva en antaglig förklaring öfver före- 

 komsten af åtminstone de enklare sammansatta naftensy- 

 rorna i råpetroleum. Deras bildning genom oxidation af 

 motsvarande kolväten i det naturliga tillståndet synes mig 

 mindre saimolik, då man ej kunnat eftergöra denna reaktion 

 med de naftener man känner. Vid deras oxidation spränges 

 nämligen kolringen synnerligt lätt, utan att man lyckats iso- 

 lera några monokarbonsyror med samma kolhalt eller samma 

 kemiska natur som utgångsmaterialet. Därför synes det icke 

 omöjligt att, vid det fossila fettets långsamma sönderdelning, 

 utom kolväten, som uppträda som hufvudprodukter, också i 

 underordnad mängd kunnat bildas omättade, karboxylhaltiga 

 rester, hvilka sedan kondenserats till naftensyror, antingen 

 intramolekulärt eller med lika beskaffade, syrefria rester. 

 Englers teori leder som bekant till antagandet, att nämda 

 fossila aflagringar till betydlig del bestå af fria enbasiska 

 syror, hvilket gör denna uppfattning ännu sannolikare. 



Benzolkolvätenas förekomst i kaukasisk råpetroleum, 

 som af Marlioumikow ^) framvisats i vissa destillat, på- 

 kallar i hög grad uppmärksamhet vid hvarje försök att 

 förklara denna produkts bildning i naturen, om det nämligen 

 kan göras troligt, att de äro primärt bildade produkter. 

 Tillsvidare synes mig icke någon anledning föreligga att göra 



^) Ann. der Chemie. 234, 89, 



