Finska Vetenskaps-Societetens årshögtid 

 den 29 April 1898. 



I. 



Årshögtiden öppnades af ordföranden hr Synnerherg, 

 som dervid yttrade följande: 



Högtärade FörsamHng! 

 Då jag nu går att öppna denna årshögtid och hälsa 

 alla dem välkomna^ som med sin närvaro velat hedra den- 

 samma, kan jag ej underlåta att tillika påminna därom, att 

 Finska Vetenskapssocieteten, som började sin verksamhet 

 våren 1838, nu i 60 år efter bästa förmåga och, må det 

 tillåtas mig säga, med stigande framgång arbetat på att 

 främja vetenskapernas och den fria forskningens sak i vårt 

 land. Denna åldersgräns är af stor betydelse för individen: 

 hakom den anser man vanligen hans bästa verksamhet 

 ligga, efter den kan man skönja krafternas aftagande, arbets- 

 förmågans och energins afmattning. Med institutionerna 

 förhåller det sig annorlunda. De äro icke med nödvändig- 

 het bundna vid vissa tidsgränser, och med rätta har maa 

 sagt, att de institutioner, som representera idéerna och de 

 sedliga makterna, äro eviga, medan individerna växla och 

 försvinna. I vår tid är om någonsin ett samladt arbete i 

 vetenskapernas tjenst uttrycket för det högsta och bästa 

 tidsandan förmått åstadkomma. Ända från den nya tidens 

 första gryning har hvarje århundrade karaktäriserats af 

 någon stor segervinning på andens område: det femtonde 

 seklet hade renässancen, det sextonde reformationen, det 

 sjuttonde kampen för trosfriheten, det adertonde upplysnin- 



