265 



lättfattligt målet för uppgiften nämligen än är, så konsti- 

 tuerar fullföljandet af detsamma dock ett af den praktiska 

 astronomins svåraste problem, hvilket under århundraden 

 gäckat astronomernas ansträngningar och på hvars lösning 

 en oändlig möda förgäfves blifvit nerlagd. 



Må vi främst göra oss reda för de företeelser, genom 

 hvilka ändligheten af stjärnornas afstånd manifesterar sig; 

 det är tydligen ensamt genom aktgifvandet på dessa som 

 man kan göra slutsatser beträffande afstånden i fråga. 



Då Coppernicus framträdt med sin förklaring af rörel- 

 serna inom solsystemet och påvisat, huru han genom anta- 

 gandet, att jorden rör sig kring solen, kunde förklara vissa 

 för alla planeter till sin art gemensamma skenbara rörelser, 

 hvilka blott till sitt belopp blefvo desto mindre, ju aflägs- 

 nare planeten var, gjorde Ty ge Brahe den vigtiga invänd- 

 ningen, att äfven fixstjärnorna borde uppvisa motsvarande 

 skenbara förflyttningar, om ock ytterligare förminskade till 

 följd af stjärnornas än större afstånd. 



Dessa förflyttningar äro alldeles analoga med dem, man 

 på jordytan varseblifver hos nära belägna föremål, hvilka, allt 

 efter som iakttagaren byter plats, synas projicierade mot 

 olika delar af horizonten. Föremålets skenbara förflyttningar 

 blifva desto större, ju större å ena sidan iakttagarens plats- 

 förändring är, och ju mindre å den andra afståndet från 

 honom till föremålet. Med andra ord, denna skenbara för- 

 flyttning motsvarar förändringen i syftlinje från föremålet till 

 iakttagaren. 



Sådana skenbara förflyttningar undergå tydligen ock 

 stjärnorna till följd af jordens rörelse kring solen; och stor- 

 leken af desamma beror dels på storleken af jordens bana, 

 dels på afståndet till stjärnan, aftagande allt efter som stjär- 

 nans afstånd blir större. 



Med parallax förstår man dervid skilnaden i stjärnans 

 läge, sedt från jorden och från solen. Genom jordens årliga 

 rörelse kring solen förflyttar parallaxen stjärnan olika under 

 årets lopp, förskjutande stjärnans läge än åt ett håll än 

 åt ett annat. Vid tvänne om ett hälft år skilda tider befin- 



