266 



ner sig jorden från solen sedt åt två rätt motsatta håll. 

 Skilnaden emellan stjärnans från jorden sedda läge vid två 

 sådana tider växer då tydligen till parallaxens dubbla belopp, 

 hvilken sålunda kan bestämmas. 



I själfva verket erbjuda dessa parallaktiska förflyttnin- 

 gar det enda medlet till finnandet af stjärnornas afstånd. Pa- 

 rallaxhestämniiig är derför detsamma som bestämning af 

 stjärnans afstånd. 



Stjärnorna få sålunda i själfva verket lika väl som pla- 

 neterna skenbara rörelser, afspeglande jordens rörelse kring 

 solen. Tyge Brahe hade följaktligen rätt i sin anmärkning. 

 Det oriktiga låg blott deri, att han, stolt öfver de utomor- 

 dentliga förbättringar han infört i den astronomiska obser- 

 vationskonsten, slöt af sina iakttagelser, att stjärnorna icke 

 hade någon parallax, och deraf, att Coppemici system med 

 en kring solen kretsande jord vore falsk. Den rätta slut- 

 satsen hade varit, att dessa rörelser äro alldeles för små, 

 för att de skulle varit appvisbara för den tidens med blotta 

 ögat skeende observationer. Tijges iakttagelser hade näm- 

 ligen en noggrannhet af ungefär en minut i båge, medan 

 den största hittills kända parallax icke uppgår till en sekund. 



Med införandet af kikaren såsom sigtapparat vid de 

 astronomiska instrumenten, togo observationerna ett jätte- 

 steg framåt. Genom Tyges invändning hade frågan om fix- 

 stjärnornas parallax och afstånd blifvit en af astronomins 

 mest brännande. Det ena efter det andra af astronomins 

 mest framstående namn se vi derför förbundna med frukt- 

 lösa ansträngningar till lösande af det svåra problemet: Kep- 

 Le}\ Galilei, Neivtons berömda medtäflare Hooke m. fl. 



Den berömde dansken Ole liömer, hvilken vi hafva att 

 tacka för upptäckten af ljusets ändliga hastighet, trodde sig 

 redan hafva funnit ett värde för summan af tvänne stjärnors, 

 Vega och Sirius, parallax. Om vid en tid af året tvänne 

 stjärnor synas befinna sig åt rätt motsatt håll, således på 

 ett afstånd af 180 grader på himmelen, så måste ett hälft 

 år senare, då jorden befinner sig i den motsatta punkten af 

 sin bana, samma stjärnor till följd af iakttagarens förändrade 



